"Mahtavaa sivilisaatiota ei valloiteta, -
ennen kuin se on tuhonnut itse itsensä." -W. Durant.
Sydän -
- Savuiselle Sammakolle. - Kiitos.
- Maksa Kierolle Nenälle. - Kiitos.
- Kookoksenlehti saa korvat. - Kiitos.
Ja sinulle, Jörö, kivekset.
- Ei taas. - Autan sinua.
- Syö ne itse! - Kukaan meistä ei tarvitse niitä.
- Vai mitä, toverit? - Emme todellakaan!
- Joskus! - Mitä oikein luulet?
Kuinka monta kertaa se täytyy tehdä? Minulla on seitsemän isosiskoa ja veli.
Minun isäni söi tapiirin kiveksiä kymmenen kertaa.
Kerronko hänelle?
Olen pahoillani. Kiveksistä ei ole mitään hyötyä.
- Etkö ole koskaan syönyt niitä? - En osannut kertoa, miltä ne maistuivat.
Eikö kukaan teistä ole syönyt?
Ei, mutta katselemisesi on ollut hauskaa.
Tämä oli sinun ajatuksesi!
Repikää hänet pois kimpustani!
Rauhoittukaa!
Miksi oikein annat heidän kohdella sinua noin?
Ole vahva. Missä on ylpeytesi?
Toimiihan kaikki?
Kyllä. En vain saa tehtyä lapsia.
Kerronpa sinulle jotain.
Mutta varoitan, kyse on voimakkaasta asiasta.
- Mistä oikein puhut? - Soanzonlehdistä.
- Soanzonlehdistä? - Eteläisiltä rämeiltä.
Tämä antoi minulle kymmenen lastani.
Ei! Odota.
Sinun on hierottava niitä sinne alas.
Juuri ennen seuraavaa yritystä. Hiero sitä hellävaroen.
En tiedä, kuinka kiittää sinua.
Jos tämä toimii, ehkä se nainen lakkaa häiritsemästä minua.
- Vaimosiko? - Ei, vaan hänen äitinsä.
Vanha harppu haluaa lapsenlapsia.
- Annahan lihaa. - Ota siitä puhdasta lihaa.
Pallihenki.
Mitä haluatte?
Olen Tulikivinen Taivas. Olen metsästänyt näissä metsissä täysi-ikäisyydestäni saakka.
Isäni metsästi näissä metsissä kanssani ja ennen minua.
Tässä on poikani Jaguaarin Käpälä. Hän metsästää täällä kanssani.
Ja hän metsästää täällä oman poikansa kanssa minun kuoltuani.
- Hyvä saalis! - Täällä on hyviä vesiä.
Metsä on oikein hedelmällinen.
Pyydämme vain läpikulkulupaa.
Menkää sitten.
Olkaa varovaisia.
Mennään.
Maamme raiskattiin.
Etsimme uutta alkua.
Maanneko raiskattiin?
Kyllä.
Etsimme uutta alkua.
Pysy siinä! Poikani!
Pysy siinä.
Takaisin kylään.
Pyydän teitä olemaan puhumatta siitä, mitä näitte metsässä tänään.
- Sinua huolettaa jokin. - Niin huolettaakin.
Mitä näit niissä ihmisissä metsässä?
- En ymmärrä. - Pelkoa.
Syvältä kalvavaa pelkoa.
Se oli tarttunut heihin.
Ymmärrätkö? Pelko on sairaus.
Se ottaa jokaisen valtaansa, joka sen sallii.
Se on jo vienyt sinun tyyneytesi.
En kasvattanut sinua elämään pelossa.
Aja se pois sydämestäsi. Älä tuo sitä kyläämme.
Auringon noustessa keräännymme vanhimpien kanssa -
isiemme pyhälle kukkulalle.
Kutsumme heidän henkiään johtamaan meitä.
Täällähän hän on!
Senkin iso vätys! Hän on hyödytön!
Hän ei pysty siihen.
Niin, juuri sinä!
Et pysty siihen pituudestasi ja koostasi huolimatta. Olet pettänyt meidät.
Mene sisälle!
- Piru vieköön! Mene sisälle! - Vanhus! Lopeta, ole kiltti.
Liikettä!
Sinusta ei ole hyötyä!
Mille te oikein nauratte?
Anna minulle lapsenlapsi, tai korvaan sinut.
Äiti, nyt riittää.
Älkää tulko ulos, ennen kuin lapsi on tehty.
- Kaksi olisi parempi! - Mitä?
Kaksoset, senkin hölmö.
Äiti, voisitko mennä pois? Hän ei kuulemma pysty, kun istut siinä.
- Pistäkäähän toimeksi. - Äiti...
Hän lähti pois.
Äiti, mitä pitäisi syödä illan juhlissa?
Sain tapiirin, mutta löysin myös pojan.
- Minä sanoisin, että poika paahdettuna. - Tapiiri tuoksuu paremmalta.
Ei, isä! Minä tässä!
Ripustan pojan tähän siltä varalta, että muutamme mielemme.
Hetkinen... Sehän on Kilpikonnan Juoksu, esikoisemme.
Juuri niin, minä tässä. Teidän esikoisenne!
Siinä tapauksessa hali esikoiselleni, -
sekä hali nuorimmaiselleni.
Tapiiria siis.
Odota vain, vanhus! Jonain päivänä et enää kykene juoksemaan!
Ihminen istui yksin, -
synkkänä surusta.
Kaikki eläimet laahustivat lähelle ja sanoivat hänelle:
"Meistä tuntuu pahalta nähdä sinut noin surullisena.
Pyydä meiltä mitä tahansa tahdotkaan, niin saat sen."
Ihminen vastasi: "Haluan hyvän näön."
Korppikotka vastasi: "Saat sellaisen minulta."
Ihminen sanoi: "Haluan olla vahva."
Jaguaari sanoi:
"Sinusta tulee yhtä vahva kuin minusta."
Sitten ihminen sanoi: "Halajaisin tietää maailman salaisuudet."
Käärme vastasi: "Minä paljastan ne sinulle."
Näin jatkui kaikkien eläinten kanssa.
Kun ihmisellä oli kaikki kyvyt, jotka eläimet pystyivät antamaan, hän poistui.
Sitten pöllö sanoi muille eläimille:
"Nyt ihminen tietää paljon ja osaa useita asioita.
Minua alkaa nyt pelottaa."
Hirvi sanoi: "Ihmisellä on kaikki, mitä hän tarvitsee."
"Enää hänen ei tarvitse surra."
Pöllö kuitenkin vastasi: "Ei.
Näin, että ihmisessä oli kolo.
Se oli syvä kuin nälkä, jota hän ei koskaan pysty täyttämään.
Se saa hänet surulliseksi sekä haluamaan.
Hän kuluttaa ja ottaa, -
kunnes eräänä päivänä Maa sanoo:
"Minua ei enää ole, eikä minulla ole enää mitään annettavaa."
Tule takaisin luokseni.
Poikani tanssii.
Poikasi on iloinen.
Mitä sinä haluat?
Juokse!
Kun olet kerran ylhäällä, voisitko tappaa tuon koiran?
Koira...
Nouskaa heti ylös!
Menkää metsään. Juoskaa! Älkää katsoko taaksenne.
- Ei! Minua pelottaa! - Katso silmiini.
- Pysy vahvana... - Minua pelottaa.
Pysy vahvana.
Sitokaa hänet!
Isä!
Minun täytyy auttaa muita.
- Älä jätä meitä! - Lupaan palata.
- Älä lähde! - Lupaan.
- Jää tänne, pyydän! - Isä, älä lähde!
Oikein nätti.
Seis!
Sitokaa hänet!
Haluan miehen elävänä.
Anteeksi, isä.
Nyt riittää!
Nostakaa hänet seisomaan.
Väistäkää.
Poikani.
Älä pelkää.
Melkein...
Se on nimesi.
"Melkein."
Tämä on loppumme.
Mikä häpeä.
Mikä häpeä!
Pelkurit!
Liikkeelle!
- Lähdemme nyt. - He palasivat.
Nouskaa ylös!
Liikettä!
Kivenviilto, unohdit väistää.
Pysy paikallasi.
Näetkö nyt?
- Näen. - Nyt takaisin paikallesi.
Tulkaa mukaamme.
Nouse ylös.
Jätä hänet rauhaan, Melkein.
Käskin nousta ylös.
Ylös vain. Hienoa.
Liikettä!
Edessäsi oleva mies näyttää olevan hyvä ystäväsi.
Älkää huoliko.
Pidän huolen heistä.
He ovat minun nyt.
Hyvä Ixchel, armon hellä äiti.
Suojele heitä ainiaan.
Vielä yksi.
Oletko valmis?
Pitäkää kiinni.
Odota.
Katsotaan, mitä tapahtuu.
Hienoa!
Vauhtia!
Vedä, pysy vahvana!
Teitte sen!
Hienoa työtä.
Pystytkö hengittämään? Hyvä.
Odottakaa tässä.
Mitä yhdelle vangille on tapahtunut?
Hän oli vain hidaste.
Vei melkein loputkin mukanaan.
Päästin hänet menemään.
Päästit hänet menemään?
Teemmekö tästä eteenpäin, kuten sinä haluat?
Kokeilkaamme sitä.
Älä päästä enää muita menemään.
Liikkeelle.
Nouse ylös, Melkein.
Emme halua menettää sinua vielä.
Nouse ylös, poika.
Todistit tänään, mihin kykenet, poikani.
Voit viimeinkin taistella rinnallamme.
Kiitos, isä.
Ota tämä. Se on sinun.
Se on riistänyt monia henkiä.
Mene lepäämään.
Siunausta kaatuneille veljille, isille, äideille ja vaimoille.
Tunsitte kylmyyden aikaisin tänä aamuna.
Enää ette voi tuntea tämän yön kylmyyttä.
Nainen lopetti huutamisen -
liian kauan, ennen kuin he saapuivat paikalle.
Näimme, kuinka hän taisteli vastaan.
Entä lopun koittaessa?
Jos hän salli heidän...
Turman jumalatar ei tunne armoa heikkoja kohtaan.
Hänen sielunsa odottaa sinua ceiba-puun varjossa.
Minun on saatava tietää.
Jätän tämän maailman ennen päivän päättymistä.
Vien niistä kelvottomista koirista mukanani niin monta kuin kykenen.
Ja syleilen mieluusti kaikkia helvetin kärsimyksiä, -
ellen löydä Taivaan Kukkaani.
Älä sada.
Minä menen tästä!
Pysykää kauempana. Hän on sairas.
Peräänny!
Pelkäät minua.
Niin pitääkin.
Kaikkien teidän kelvottomien.
Haluatko tietää, miten kuolet?
Pyhä hetki on lähellä.
Kavahtakaa päivän synkkyyttä.
Kavahtakaa miestä, joka tuo jaguaarin.
Katsokaa hänen syntyvän uudelleen mudasta ja mullasta.
Hän johdattaa teidät miehen luokse, joka kuolettaa taivaan -
ja tuhoaa Maan.
Tuhoaa teidät.
Tuhoaa teidän maailmanne.
Hän on kanssamme nyt.
Päivästä tulee musta kuin yö.
Ihmisjaguaari johdattaa teidät perikatoon.
Minne he vievät meidät?
Tarinat kertovat kivestä rakennetusta paikasta.
Mitä siellä tapahtuu?
En tiedä, -
mutta maa vuotaa verta.
Olemme lähellä.
Pelastus!
Hänellä on naurusairaus.
Hän pitää sinusta!
Auttakaa!
Pelasta minut.
Kuole kuin mies.
Tervetuloa takaisin. Oliko matkanne menestys?
Kysy pojaltani.
- Vankien lukumäärä? - Kysy pojaltani.
Halpaan hintaan.
- Luota minuun, kuten aina. - Mainiota.
Paljonko tarjotaan?
Kuka ostaa tämän naisen?
Ei. Hän on liian vanha.
Hänelle voi löytyä käyttöä. Hän osaa valmistaa ruokaa ja siivota.
Hyödytön, vanha nainen!
Ei kauppoja.
Tiehesi!
Elämme suuren surun aikoja.
Maalla on jano.
Voimakas rutto kiusaa satoamme.
Ahdistava tauti koettelee meitä yllättäen.
Tämän kamppailun sanotaan tehneen meistä heikkoja.
Astiamme sanotaan tyhjentyneen.
Meidän sanotaan mätänevän.
Suuri aurinkolipun kansa.
Kerron teille, -
että me olemme vahvoja!
Olemme valittu kansa.
Kohtalomme on olla ajan valtiaita.
Kohtalomme on olla lähimpänä jumalia.
Suuri Kukulkan!
Sinun raivosi voi polttaa maailman unohduksiin.
Salli meidän lepyttää sinut tällä uhrilahjalla.
Ylistämme sinua.
Tee kansamme vauraaksi.
Valmistaudumme paluuseesi.
Soturi, peloton ja valmis!
Verelläsi sinä elvytät maailman.
Kautta kaikkien aikojen.
Kiitos kuulukoon sinulle.
Jumalan sydän!
Palaa luokseni.
Veljeni.
Matkaa hyvin.
Ei. En voi lähteä.
Ei nyt.
Aurinkolipun kansa, älkää pelätkö.
Iloitkaa!
Kukulkan on juonut hänen vertaan.
Olemme tyydyttäneet hänen janonsa.
Jumala, näytä tyytyväisyytesi.
Anna valosi tulla päällemme jälleen.
Entä nämä vangit?
Hävittäkää heidät.
Tarvitsen lopettajan.
Sinä.
Päästäkää heidät.
Katsokaa.
Olen valmis!
Maissin takana on viidakkonne.
Menkää sinne. Olette vapaita.
Juoskaa nyt.
Käskin juosta.
Juoskaa!
Ei hullummin.
Sinun vuorosi.
Juokse.
Nuku.
Nuku nyt, poikani.
Enää ei ole kipua.
Nuku.
Hän ei tullut tätä kautta.
Hän on puussa.
Levittäytykää. Pitäkää silmänne auki.
Hiljaa.
Hän tulee suoraan kohti.
Tuolla!
Hän olisi halunnut minun saavan sen.
Ennustus on kauhea.
Suuri Ek Chuah, rukoilemme sinua.
Suo meille anteeksi hyökkäyksemme jaguaaripoikaasi kohtaan.
Ennustus on kauhea.
Nouse, Juopunut Nelikko.
Ennustus langetettiin, -
ja nyt pelkomme on pahempi.
Tänään näin, kuinka päivä oli kuin yö.
Näin miehen juoksevan jaguaarin kanssa.
Emme saa antaa sen miehen paeta.
Riittää!
Sanasi eivät tarkoita mitään.
Hän juoksee, koska hän pelkää.
Kun saan hänet kiinni, kuorin hänen ihonsa -
ja pakotan hänet katsomaan, kun puen ihon ylleni.
Lähdetään!
Pysy kauempana.
Täällä!
Ennustus oli kauhea.
Hän on mennyttä.
Auttakaa...
Riippuva Sammal, -
hoida hänet.
Viillä ranteesi. Se on nopeampaa.
Matkaa hyvin.
Se siitä ennustuksestasi.
Ei se ole vielä ohi.
Olen Jaguaarin Käpälä. Tulikivisen Taivaan poika.
Isäni metsästi näissä metsissä ennen minua.
Nimeni on Jaguaarin Käpälä!
Olen metsästäjä!
Tämä on minun metsäni.
Ja poikani metsästävät täällä poikiensa kanssa sen jälkeen, kun minusta aika jättää.
Tulkaa!
- Menemme tuonne. - Kierrämme alas.
Meillä ei ole varaa päästää häntä pakoon.
Hyppäämme kaikki.
Olen Jaguaarin Käpälä.
Tämä on minun metsäni.
Enkä pelkää.
Mene sinä, minä odotan täällä.
Melkein...
Lepäävät isät, antakaa minulle voimanne.
Nouse tänne.
Mene takaisin.
Nopeasti! Kiirehdi!
Keitä he ovat?
He tuovat miehiä.
Pitäisikö meidän mennä heidän luokseen?
Meidän pitäisi mennä metsään.
Etsimään uutta alkua.
Tule, Kilpikonnan Juoksu.
Subresync by Chros69