Randall, två av dina grabbar ska med mig.
Du är utanför ditt ämbete, sheriffen, och gör intrång på min mark.
De mördade Chicago-killen och våldtog och dödade hans fru.
De ska med mig.
Nej. Jag kan inte undvara dem.
De två längst ut. Ta dem.
Gör som jag säger.
Liksom min far gick jag på West Point. Jag var en bra soldat.
Det tillät ingen själslig utveckling-
-så efter inbördeskriget och ett års indianstrider-
-lämnade jag mitt uppdrag och red iväg för att utveckla den.
Första gången jag mötte Virgil Cole-
-var när jag och mitt hagelgevär backade upp honom i en eldstrid.
Han frågade om jag ville bli hans partner och upprätthålla lagen.
Det var därför jag var med honom nu och fortfarande bar hagelgeväret.
Vi hade bevarat freden ihop de senaste 12 åren.
När vi såg ner över staden Appaloosa-
-betvivlade jag inte att vi skulle göra det under en överskådlig framtid.
Men livet kan få det överskådliga att aldrig inträffa-
-och det oöverskådliga att bli ens liv.
De är här!
Jack Bell for upp till Braggs ställe-
-för att arrestera dem som mördat Clayton Polston och hans fru.
Jack Bell sågs aldrig mer till.
Jag kände Jack Bell. Han var en bra man.
Den här Bragg, vad har han för förflutet?
Han säger att han är från New York och att han jobbat med Chester Arthur.
-Chester Arthur, USA:s president? -Bragg påstår det.
-Vad fan gör han här ute? -Han vill åt kopparfälten.
-Låt Abner prata. -Det gör han ju.
Gruvorna stängdes -75 på grund av apacheproblemet.
Vi slöt ett avtal med ett bolag från Chicago för att öppna dem igen.
-Sen dök den här mördande uslingen upp. -Phil!
Investerarna drog sig ur efter morden.
Bragg och hans män sätter skräck i oss.
De handlar i min affär utan att betala.
De ofredar våra kvinnor. De tar hästar utan att lämna tillbaka dem.
De äter och dricker utan att betala.
De lever på oss som prärievargar på en död buffel.
Alla köttätare gillar döda bufflar.
Mr Cole, mr Hitch, vi vill ha tillbaka staden och är redo att betala ert pris.
Vad säger du, Everett?
-Det är sånt vi gör. -Visst är det.
Ni gör det, alltså?
-Visst. -Tack och lov.
Cole och jag sköter puffrorna, men vi kommer att strama upp staden.
-Vi behöver lagar att upprätthålla. -Vi har lagar.
Vi behöver fler för att det ska gå rätt till.
Om ni vill kan vi placera dem vid förordningarna.
-Nej. -Nej...vadå?
Det står att allt mr Cole säger är lag.
Det betyder att ni styr staden.
Så kan vi inte ha det. Ni ber oss överlämna staden till er.
Ni lär överlämna den ändå - till Bragg.
-Mr Raines. -Inte nu, Tilda.
Det är bråk i baren med mr Braggs män.
De är fyra stycken och har vapen.
Skriv på längst ner.
För guds skull, ge hit det.
Skriv på nu, Abner. Så de kan göra det de kom hit för.
Knäpp igen.
-Vem fan är du? -Virgil Cole.
Jaså, du...
Chuck, Virgil Cole vill att vi knäpper igen.
Kommer du närmare pissar jag i din ficka.
Jag är den nya sheriffen. Stoppa in eller bli av med den.
Bronc, de har en ny sheriff.
Stoppa in dem, jag ska föra er till finkan och vill inte skrämma hästarna.
Du för inte oss nånstans, Virgil Cole.
Om nån av er drar mot mig-
-så dödar jag er båda.
Skitsnack.
Jag skjuter inte.
Hit med vapnet.
Jag varnade dem.
-Sheriffen. -Godmorgon, mr Olson.
Bragg var vid finkan och sökte er.
-Jag är inte där. -Jag ser det.
Vi ser bättre vad som händer härifrån. - Eller hur, Everett?
-Vad ska ni göra? -Åt vad?
-Åt Bragg och hans män. -Inget, Phil.
-Jag heter Randall Bragg. -Virgil Cole.
Jag vet vem ni är.
-Vi måste prata. -Det enda jag vill veta av dig...
-...är vad som hände Jack Bell. -Tyvärr, sheriffen.
-Jag ser att han har ett hagelgevär. -Kaliber 8.
-Bra idé att sprida ut sig så där. -Visst är det.
-Dricker ni, sheriffen? -Inte mycket.
-Och mr "kaliber 8" därborta? -Mr Everett Hitch.
-Dricker du, Everett? -Inte mycket.
-Det är svårt att gilla nykterister. -Men inte omöjligt.
Vi får väl se.
-Ni sköt tre av mina män. -Bara två, mr Hitch sköt den tredje.
Jag tillåter inte att ni skjuter mina arbetare.
-Det kan jag förstå. -Vi måste göra en överenskommelse.
Ett antal förordningar är uppsatta utanför den här saloonen.
Följer dina grabbar förordningarna är allt lugnt.
-Om de inte gör det? -Då arresterar jag dem.
-Om de inte följer med? -Då skjuter jag eller mr Hitch dem.
-Sån är lagen. -Er lag.
Samma sak.
Ni kanske inte är skicklig nog?
-Ni är säkert inte snabbare än jag. -Hittills har jag varit snabb nog.
Det kanske är fel tillfälle nu.
Det kommer nog snart ett tillfälle.
Jag ser att ni är beväpnade.
Ni har inte läst förordningarna, men-
-det är olagligt att bära vapen i stan, så nästa gång låser jag in er.
Ni är en intressant man, mr Cole.
Mr Cole har gjort det här under lång tid, mr Olson.
-Adjö, då. -Adjö, mr Olson.
Tack, det blir bra så.
Kaffe och ett kex, tack.
-Finns inte. -Men det står på menyn.
-Med frukost. -Chin. Ge damen ett kex.
-Menyn säger så. -Ge henne ett kex.
En gång.
-Tack. -Ingen orsak.
-Är ni sheriff här? -I stan.
Virgil Cole.
Han där är min vicesheriff - Everett Hitch.
Goddag.
Tack.
-Tack, Chin. -Varsågod.
Ursäkta, kan nån av er visa mig till ett rent och billigt hotell?
-Vi har bara ett. -Är det dyrt?
Förmodligen, eftersom det är det enda.
-Jag har bara en dollar. -Har ni nåt namn?
Mrs French.
Allison French.
Tack.
Har ni nån make, mrs French?
Han dog.
Det var tråkigt att höra.
-Utför ni nåt arbete? -Jag spelar orgel och piano.
Ni är ingen hora?
-Var inte plump. -Ni behöver inte ta illa vid er.
-Många singelkvinnor här är inte horor. -Alla utom en?
Hon är kvick.
-Kan jag bo på hotellet för en dollar? -Ni bor där hur länge ni vill.
-Hur går det till? -Ni spelar på pianot.
-Eller hur, Everett? -Jo.
När ni är klar följer Everett er till hotellet och hjälper er i ordning.
Med glädje.
Tack så mycket, mr Cole...
-...för er vänlighet. -Det var så lite så.
-Hoppas vi träffas igen, mrs French. -Ja, det vore trevligt.
Du dröjde.
Hon frågade om dig, Virgil.
Frågade hon på ett gillande sätt?
Hon ville veta om du var gift. Jag svarade att jag inte visste.
-Ser du en fru här nånstans? -Nej.
-Varför sa du då att du inte visste? -Du kan ha en nån annanstans. I Bisbee.
Bisbee? Om jag hade en fru där skulle du känna till det.
Allie sa att hon skulle fråga dig om det, så du bör nog ha ett svar.
Jag bodde med en apachekvinna en gång, men vi blev aldrig vigda.
Hon vill nog veta om du är "för närvarande" gift.
Så fan heller att jag är.
Då blir hon glad.
"Allie"?
Ja, hon vill gärna kallas "Allie".
Vad tror du?
Jag tror att mrs French...Allie... nog kan bli riktigt intressant.
Vad tror du om männen på krönet?
Vi rider dit upp och ser vad de gör.
-Får jag dricka upp kaffet först? -Så gärna så.
Hej, pojkar.
Stan sträcker sig inte hit ut.
Det stämmer, den slutar där nere vid den där kullen.
-Här uppe är ni bara en beväpnad cowboy. -Stämmer det, Everett?
Du är aldrig bara en beväpnad cowboy, Virgil.
-Just det. -Ni har ingen jurdiktion här uppe.
-"Jurdiktion"? -Han menar nog jurisdiktion.
Det gör han nog. Han har dessutom rätt.
Vad gör ni här uppe?
-Vi håller bara koll på saker. -Åt vem?
-Ni slog ut mina tänder! -Colt gör tunga vapen.
-Vem rider ni för? -Bragg!
-Försöker Bragg skrämma oss? -Antar det.
-Vad heter du? -Dean.
-Hälsa mr Bragg att vi inte är skrämda. -Han lär inte gilla att ni slog mig.
Du gillade nog inte det nåt vidare själv heller.
Du och mr Bragg kan ha med...
-Vad heter det? -Medlidande.
Ni kan ha medlidande för varandra.
Skitstövel...
Otroligt att Jack Bell lät sig dödas.
Vad tror du hände mellan honom och Bragg?
-Var han för självsäker? -Kanske det.
Han trodde nog att Bragg hyste viss respekt för lagen.
Man viftar inte bara med revolvern, man måste tänka också.
Det är anledningen till att du är här, men inte Jack Bell.
En anledning, du är en annan.
-Bra spelat, jättebra. -Tack.
Tack, det är bra så.
Tack.
För musiken.
-Säg mig, mr Cole... -Virgil.
Hur länge har du dödat folk mot betalning?
Tja, Allie...jag dödar inte folk mot betalning.
Jag upprätthåller lagen.
Dödandet är en biverkning av det.
Fel ord. Vad syftar jag på, Everett?
-Biprodukt. -Dödandet är en biprodukt.
-Har du aldrig dödat vid sidan om lagen? -Aldrig.
Är det sant, Everett?
-Virgil talar alltid sanning. -Det är det ingen som gör.
-Varför inte det? -Jösses, Virgil. Det gör man bara inte.
Sanningen är enklare. Säg vad du menar till en man.
En kvinna, då?
-En kvinna? -Just det.
Tja, Allie...jag har nog aldrig sagt nåt till en kvinna.
Virgil Cole...
Har du aldrig haft en kvinna?
Det är inget jag diskuterar med dig.
-Har du det? -Klart jag har.
Sa du aldrig nåt till dem?
Oftast gjorde vi bara det vi var där för att göra.
Som vadå?
Vi pratar inte mer om det.
Virgil...
-Jag skojade bara med dig -Det var inte kul.
Fan ta dig. - Två till, Wallis.
Din lille fan, var gör du av det? Du inte ens full.
-Jag dricker lätt dig under bordet. -Säg till, Wallis.
Fan!
-Håll käften. -Hur sa?
-Ut härifrån. -Vi gör inget.
Nej, Virgil!
Sluta!
Tänker du släppa?
-Mr Hitch, kan vi talas vid? -Visst.
Det gäller kusken som mr Cole...
Kusken han pryglade är anställd av stan.
-Det får ni ta med Virgil. -Men jag...
...tänkte att ni är mer tillmötesgående och trevlig.
Lagens representanter får inte prygla folk så där.
Jag gav dem en whiskyflaska som ursäkt.
-Han borde ha lämnat den själv. -Sånt gör inte Virgil.
Det han gjorde var sinnessjukt.
-Kallar ni Virgil sinnessjuk? -Ja. Nej...
Alla revolvermän är sinnessjuka.
-Ni är inte sinnessjuk. -Kanske. Kanske inte.
I vilket fall är jag inte Virgil Cole.
Det ger honom inte rätten att slå oskyldiga.
Oskyldiga blir slagna för att han är den han är.
Ni anlitade honom att vara Virgil Cole.
Jag tror inte att jag förstår.
Nej, det tror inte jag heller ni gör.
Adjö.
Godmorgon, Abner.
-Godmorgon, Everett. -Godmorgon, Virgil.
-Godmorgon, Tilda. -Godmorgon, mr Cole.
-Mår du bättre nu? -Underbart. Hon är en underbar kvinna.
-Allt är underbart mellan oss. -Det gläder mig.
Godmorgon, Everett.
Gissa vad, Everett.
Du vet huset som byggs vid östra änden av Södergatan?
Mr Olson lät bygga det åt sin dotter och hennes man, men de flyttade.
Så han säljer det...
...till Virgil och mig.
Det ska bli stans finaste hus, med salong och vitt staket.
Och en stor veranda, så vi kan se vem som kommer på besök.
Det var inte illa.
Jag är inte beväpnad.
Jag heter Joe Whittfield och jobbar borta på Braggs ställe.
Allie, jag måste prata med honom i enrum en stund.
Visst.
Jag måste ändå öva på pianot.
Jag var uppe på krönet när ni kom dit och slog Dean.
Jag tog jobbet för att jag trodde Bragg skulle föda upp boskap.
-Det är vad jag vet. -Vart vill du komma?
Jag var hos Bragg när Bell och hans vicesheriffer dödades.
Vem gjorde det?
Bragg.
-Du såg Randall Bragg skjuta Jack Bell? -Ja.
Och hans två vicesheriffer. Han sköt dem som om de var ormar.
Jag vill inte ta del av att döda folk.
Vittnar du om det du såg?
-Ja. -När Bragg tittar på dig?
Ja.
Vi vill inte skjuta en massa folk, ta Bragg till rätten och se dig fega ur.
Jag säger vad jag såg.
Lovar du det?
Ja.
Du arresteras för mordet på Jack Bell. Inte ett ljud.
-Du får inte göra så här, Cole. -Jag gör det ändå.
Skynda er, de har Bragg.
Rikta vapnet mot honom.
Försöker du nåt är du död.
-Vad gör vi, mr Bragg? -Säg åt dem att sänka vapnen.
Ta det lugnt, Vince. Sänk vapnen.
Sänk vapnen.
Säg åt dem att inte följa efter.
Vince! Följ inte efter, stanna där.
Som ni vill, mr Bragg.
Det är mr Bragg...
De har tagit honom.
-Synd att domaren dröjer ett par veckor. -Du kastar bort din tid.
Du har inga bevis.
Du är död.
-Det var inte särskilt vänskapligt. -Du är död.
-Du hänger aldrig mig, Cole. -"Aldrig" är en lång tid, mr Bragg.
Jag tittar till Allie. Bråkar han drar du av ett par skott, så kommer jag.
Såvida hon inte rider i hård galopp.
Everett, vi har känt varann länge. Jag vill inte höra såna ned...
-Nedlåtande? -...nedlåtande yttranden. Inte om Allie.
Det ska du inte behöva heller. Jag ber om ursäkt.
Du menade inget illa. Ursäkten godtas.
Jag vet att du är rädd, grabben.
Håller du ditt ord och vittnar lovar jag att hjälpa dig härifrån.
-Tack. -Ingen orsak.
Allie tuggar på mig som en valp.
Hon säger att jag bara sitter här och passar vår fånge-
-att jag inte bryr mig om henne och att jag inte ens visat dig huset än.
-Jag tänkte vänta tills det är klart. -Gå dit nu.
Lugna ned henne. Säg att du gillar det.
-Vad har du där? -Hon frågade...
...vilken jag föredrar som gardin.
Jag har aldrig ägt nåt hus. Jag hade inget svar.
Om huset blåser omkull behöver du inte bry dig.
Ingen risk, jag har en snickare som byggt båtar på Rhode Island. Gå nu.
Gå. Hon planerar möblemanget.
Ta de här med dig. Säg att hon kan välja vilken hon vill.
Jag föredrar den här. Men titta, man ser rakt igenom den.
Rätt små för att vara gardiner, va?
Gå med dig.
-Everett...? -Godkväll, Allie.
-Jag ser väl hemsk ut? -Du är fin, som vanligt.
Du är alltför vänlig.
Virgil ville att du skulle välja.
Han kunde inte bestämma sig.
-Huset fortskrider. -Om Virgil bestämmer sig för att bo här.
-Det tror jag nog. -Han bryr sig inte om det.
Han bryr sig inte ens om mig.
Han bara sitter vid sitt fängelse med sitt vapen, och är sheriff.
Det har hänt en del oförutsett på sistone.
Det är hans jobb, inte hans liv.
Det ska bli så elegant. Kom och titta.
Det här är salongen, så vi kan titta ut och se vem som kommer på besök.
Kom.
Det där ska bli sovrummet och det här köket.
Kommer du och besöker oss ofta?
-Varenda gång jag är bjuden. -Jag kan laga mat.
Jag har aldrig trott nåt annat.
-Är jag söt? -Ja...
Du är med Virgil, och jag med.
Virgil är inte här.
Vi är inte ihop.
Vi är båda med honom.
Släpp mig.
-Förstår du vad jag säger? -Släpp.
-Allie...? -Släpp!
Gå.
-Vi ska hämta mr Bragg. -Glöm det. - Everett...
...gå in och var beredd att blåsa skallen av mr Bragg.
-Vi tar honom om vi måste. -Då dör han.
Du är skicklig, men rår inte på 20 man.
-Den förste som gör nåt ofrånkomligt... -...skjuter du, och vi ger oss av?
Nej.
-Vi dödar er. -Ni försöker.
-Är du beredd att dö för att hindra oss? -Ja.
-Hitch! Är du också beredd att dö? -Klart han är, vi är inte rädda att dö.
Nu är han igång. De grälar med honom.
Du, då? Är du rädd att dö?
-Jag är inte rädd. -Bra, för du dör först.
Sen grabben med den röda scarfen.
Ge er iväg hem, Vince.
Sätt fart, alltför många dör annars.
Seså, ge er iväg nu.
-Bort härifrån. -Det kommer fler tillfällen, Cole.
Virgil...?
-Är du oskadd? -Jadå.
Vi går in.
Vad gjorde du?
-Hur så? -Vad gjorde du?
Jag smet iväg.
-Sa du nåt till mr Cole? -Nej.
-Tänker du säga nåt? -Nej.
Virgil skulle inte klara att höra det.
Säg inget. Får han reda på det vet jag vem som inte kunnat stänga munnen.
Ibland gillar du när jag inte stänger munnen.
Tänk om hon berättar för honom och säger att det var du?
-Varför skulle hon göra det? -Förr eller senare lär hon göra det.
-Godmorgon, Tilda. -Godmorgon, mr Hitch.
Jag la märke till era böcker.
Vad är tjusningen med Emerson?
Ingen förnäm författare, men han får sagt det han vill.
En lekman kan nog bli en aning förvirrad av hans-
-fördunklade vokabulär. Inte sant?
Vi har varit snälla. Det återgäldar du genom att bara prata på tilltal.
Jag pratar om jag vill.
Och vi spöar skiten ur dig varenda morgon till frukost om vi vill.
Clyde Stringer - countysheriff. Min vice - Charlie Tewksbury.
-Virgil Cole? -Ni är väntade.
Clyde. Charlie. Han där är min vicesheriff - Everett Hitch.
Vi steg just av tåget med domare Elias Callison.
Han där är vårt vittne. Jobbade hos Bragg. Joe Whittfield.
-Vittnar du? -Såvida han inte dör av fasa först.
Vi har hållit honom iso...
-Vilket ord söker jag? -Isolerad.
...isolerad här, för säkerhets skull.
-Charlie och jag hjälper gärna till. -Det tackar man inte nej till.
-Godmorgon, herrarna. -Ska ni ut på tur?
Jag och mrs French ska ut och inspektera lite.
-Mr Raines... Mr May... -Godmorgon, Everett.
Här är godsakerna.
Kan du köra den här kärran?
Känner du dem?
Shelton-bröderna.
-Är de rättskipare? -Revolvermän.
-Är de skickliga? -Lysande.
-Lika skickliga som vi? -Tro inget annat.
De verkar inte vara beväpnade.
Det var längesen, Virgil.
-Ring... -Minns du min bror?
-Mackie... -Får jag bjuda på ett glas?
Jobbar du fortfarande med det där? Det gör inte vi.
-Everett Hitch. -Är du lika skicklig skytt som Virgil?
-Jag har aldrig sett nån så skicklig. -Du är lika skicklig.
-Jag diskuterar det inte. -Vad är ni här efter?
Alla måste vara nånstans.
Ni håller en stor rättegång snart. Vi kanske närvarar.
-Jag gillar rättegångar. -Godmorgon.
-Det här är mrs French. -Frun...
Tackar.
Ni har varit i mina städer förut.
Ni kan reglerna.
Det var ett tag sen.
Jag trodde Virgil gillade horor och indiankvinnor?
-Hon är ingetdera. -Det var som fan...
Vad hände sen?
-Mr Bragg sköt ihjäl vicesheriffen. -Din jävla lögnare!
Ett utbrott till, mr Bragg, och jag låter sheriff Stringer tysta er...
-...på lämpligaste sätt. -Ursäkta, min klients liv står på spel.
Hans liv står inte på spel ännu, advokaten.
Ni får er chans att uttala er. Sätt er.
Fortsätt, min gosse.
Sen sköt mr Bragg sheriff Bell och den andra vicesheriffen.
Såg du det med dina egna ögon?
Ja.
Tack, mr Whittfield.
Mr Mueller, ni kan korsförhöra vittnet.
-Svär ni vid Gud att säga sanningen? -Ja.
Nå, mr Sullivan, vad har ni att säga?
Jack Bell och vicesherifferna var aldrig hos mr Bragg.
-Jag vet inte vad Whittfield pratar om. -Så säger ni alla.
Har nån nåt annat att säga? Förutom: "Bell och vicesherifferna var inte där."
"Jag vet inte vad Whittfield pratar om."
Ni kan gå.
Det finns ingen anledning att ödsla tid på det här.
-Min klient har rätt att vittna. -Klart han har. Ett ögonblick.
-Mr Whittfield. Äger ni en häst? -Ja.
Jag föreslår att ni rider iväg på den medan ni har chansen.
Rid iväg och se er inte om.
-Nu. -Rid det fortaste du kan.
Trohetseden, mr Wallis.
Lägg handen på bibeln.
Svär ni vid Gud att säga sanningen och inget annat?
-Herr Domare, jag anar en viss... -Sätt er, mr Bragg!
Jag anar en viss motvilja mot mig för att jag är ganska ny här.
Jag dödade varken Bell eller vicesherifferna. Vi var vänner.
Varför skulle jag döda honom?
Mr Whittfield är inget annat än en ängslig pojke.
Minst sagt lättövertalad.
Lättövertalad av sheriff Cole.
Invånarna i Appaloosa har låtit mr Cole ta över deras stad.
Det är inte rättvisa i det här landet-
-att låta honom beröva mig min frihet.
Eller mitt liv.
Vältaligt, mr Bragg.
Men inte övertygande.
Jag förklarar er skyldig till anklagelserna-
-och dömer er att hängas i Yaqui-fängelset.
Rättegången avslutad.
Everett...
"Det jag måste göra är allt jag bryr mig om."
"Inte vad folk tycker."
"Denna regel, lika mödosam i verkliga som andliga livet..."
Mödosam.
Vi stannar för pålastning i Chester.
Hur lång tid är det dit?
Trekvart.
När vi når stigningen känner ni tåget sakta ned.
Den är inte särskilt brant, men lång.
Vi går ut och tar en titt.
Nu ser ni hur det här slutar.
Minsta bråk och Mackie skjuter henne.
Eller så bryter hon nacken och släpas genom buskaget.
Så ni måste befria Bragg och lämna över honom.
-Annars dör hon. -Jag har dig i siktet.
Vad som än händer henne, så är du död.
Vad tror du, Virgil? Blir jag rädd och ångrar mig?
-Sänk geväret. -Det är inte ditt beslut.
Sänk det! - Du med, Everett.
Charlie...
Ni får Bragg och vi får kvinnan.
Så dum är jag inte. Vi får Bragg och behåller kvinnan.
Åk iväg med tåget. När ni är utom synhåll släpper vi henne.
-Ge dem Bragg. -Hämta honom, Charlie.
-Ge mig ett vapen! -Nej.
-Jag ska skjuta honom. -Så sa vi inte.
-Jag anlitade er. -Du är skyldig mig pengar.
Innan du betalat får du inget vapen.
Fortsätt framåt!
-Jag sa ju att du aldrig hänger mig. -"Aldrig" är inte här än.
Låt honom vara, sheriffen.
Vi har inga hästar. Vi kan inte jaga honom till fots.
Vi kan åka tillbaka och hämta några.
Om bara Cole kan komma hit så vi kan åka.
Han kommer inte.
-Inte? -Nej, han kommer inte.
Vi har inga hästar, Virgil.
Jag åker tillbaka och hämtar dem.
Irrar du iväg kan du lämna ett spår.
Ser man på...
-Virgil. -Everett.
-Har du kaffe med dig? -Såklart.
Är du okej?
Visst.
Hur känner du med Allie och så?
Everett, vi har hållit ihop ett tag nu.
Vet inte hur länge, men länge.
Det finns ingen jag hellre gör det här med.
Jag har aldrig sett nån skickligare. Förutom Shelton-grabbarna då.
Anledningen till att du inte är lika skicklig som Sheltons och jag...
Det har inget att göra med lugn, snabbhet eller ödet.
Vi är skickligare än du för att du har känslor.
Känslor har väl alla?
Känslor får en dödad.
Du har ju känslor för Allie?
Jag höll av Allie i stan och håller av henne när hon är tillbaka.
Men just nu är det nåt som flyr. Och vi försöker fånga det.
-Där är de. -Jag ser dem.
-Där är Allie. -Titta norrut.
Uppe på slätten.
Chiricahua skulle jag tro. Tagit sig ut från San Carlos.
På väg till Mexiko.
-De stal säkert hästarna på vägen. -De tar allt de kan.
De blir ett problem.
Säkerligen.
Ser du Allie nånstans?
Ja...
Vem är det?
Där är Bragg.
-Runt tio stycken. -Skjuter vi skräms de iväg.
Inte långt. Det finns mycket de vill ha där nere.
Skjut packhästen.
Bort därifrån.
Vart är ni på väg? Tillbaka till trädet.
Du med, Allie.
Everett. Ta väskorna på packhästen.
-Jag visste att ni skulle följa efter. -Jaså?
-Vart är ni på väg? -Rio Seco. Två dagars ritt.
När vildarna är här är det dumt att skjuta på varann.
Bättre att hjälpas åt tills vi kommit dit.
-Har jag ditt ord? -Ja.
-Mackie? -Visst.
Ge dem deras vapen, Everett.
Mackie, har du några kläder att skyla Allie med?
Vi har redan sett allt, Allie. Ingen mening att dölja det nu.
Vi stannar här och håller utkik. - Mackie, ta dig upp på kullen där.
Everett, när Ring fått på sig stövlarna kollar ni upp dalgången.
Trevligt att ses igen, mr Bragg.
Virgil, hur vet vi att de är kvar?
De är kvar, Allie.
Vad fan gör de jävlarna?
Vad fan tänker de göra?
Det kan jag säga. De väntar tills vår mat är slut.
De väntar tills värmen knäckt oss.
Så fort de känner blodlukten från hästen du dödade...
-...kommer de hit... -Jag rider och ser efter.
Vart fan ska du med min häst?
-Bragg är skyldig mig pengar. -Han är min fånge.
Och förblir så.
Tar du det personligt, Virgil?
När vi kommer till Rio Seco löser vi våra förehavanden.
Everett, vi avlöser Mackie.
Håll i ordentligt. Jag har den.
Virgil...?
Ja, Allie?
-Får jag sitta hos dig och Everett? -Kom du.
Förlåt, Virgil.
Stanna, Everett.
Förlåt. Jag var så ensam, och Bragg...
Ring och hans bror skyddade mig.
-Knullade du Mackie med? -Nej.
Det var Ring. Han bestämde.
Jag var tvungen att göra det.
Everett, om Ring dödar mig-
-skulle hon då ta honom istället?
Jag tror att Allie behöver vara med en man.
Du är ett svin.
Lyssna inte på honom, han försökte ta på mig när jag visade huset.
Nej, Virgil, det gjorde jag inte.
Nej, Allie, det gjorde han inte.
-Du tror mer på honom än på mig? -Det stämmer.
Virgil Cole - sheriff i Appaloosa. Min vicesheriff - Everett Hitch.
Shelton-bröderna. Mannen här är min fånge.
Han ska hängas i Yaqui för mordet på en sheriff.
Han måste hållas isolerad ett tag medan jag ordnar ett par saker.
-För all del, sheriffen. -Tack.
Hur vet jag att du inte sticker med Bragg?
Du har känt mig länge, Ring. Lika länge som jag känt dig.
-Om två timmar. -Inhägnaden.
Jag kommer.
Kom, Allie.
Rätt svårt att inte kyssas tillbaka.
När hennes läppar var mot mina.
Jag motade bort henne och sa att vi inte var ihop.
Att vi båda var med dig.
Hon brydde sig inte och verkade nyckfull.
Jag har aldrig träffat en kvinna som hon.
Jag har bara varit med horor och den där indiankvinnan jag berättade om.
Hon är vältalig och klär sig fint.
Hon är snygg.
Hon spelar piano och lagar god mat.
Hon är väldigt ren.
Tuggar maten fint.
Men det verkar som om hon knullar allt som inte är förgyllt.
Det är jag inte så säker på.
Vad tror du, då?
-Hon vill ha ledarhingsten. -Det går bara en hingst i en flock.
Åt gången.
-Så när jag är med henne älskar hon mig? -Just det.
När jag är borta älskar hon dig?
-Det är inte kärlek. -När vi är borta älskar hon Ring.
Återigen, det är nog inte kärlek.
Älskar hon mig?
Vad tror du?
-Jag tror att hon gör det. -Du om nån borde veta.
Hon tar ett bad varje kväll innan hon lägger sig.
-Jag gillar att vara med henne. -Inget ont i det.
Hon glömmer det där med Ring.
-Det kanske inte är sista gången? -Med Ring är det det.
Det är jag.
Kom in, Allie.
Det var det enda hotellet hade.
Du är jättefin, Allie. Verkligen.
Är ingen av er rädd?
-Rädd? -Att bli dödad.
Tja, Allie...
Jag brukar inte tänka på det.
Jag är rädd.
Fast jag är alltid rädd.
-För vadå? -Allt möjligt.
Som vadå?
Att vara ensam. Att vara med fel man.
Att inte ha pengar.
Men jag lever.
Jag ser efter dig.
Hur länge då?
Så länge du vill.
Du har klarat dig rätt bra med tiden. Det har bara varit ett jobb.
Aldrig personligt.
-Vi ställs mot Braggs soldater, va? -Ingen sheriff låter nån ta ens fånge.
Cole!
Som sagt, du har känt mig lika länge som jag känt dig.
Du gjorde visst ditt första misstag som låste in fången i min kusins fängelse.
Jag tar Ring och du Mackie. Sen tar vi de däruppe.
Virgil...
Vänsterknät är paj.
-Det gick snabbt. -Alla kunde skjuta.
Virgil!
Allie...
Du ska veta hur jag skäms för att du såg mig...
Det grämer mig att du såg mig utan kläder.
Det var ett rent nöje, Allie.
Det var du som började prata om det.
Jag är bara tacksam att ni inte övergav mig.
Det var det vi anlitades för. Hitta rymlingar.
-Rädda damer i nöd. -Sluta nu.
Som om alla sheriffer skulle göra så?
Jag vet det i hjärtat och värderar det högt.
Att ni gjorde det ni gjorde för mig.
Det var det jag försökte säga.
-Allie har dig som reserv. -För vad?
Everett, du är inte dum. Om Virgil dör ersätter du honom.
Det är därför hon är så snäll mot dig.
Allie tror att hon älskar Virgil.
Här ute är kärlek svårt för en kvinna.
Det är männen som tänker på kärlek.
Jag vet inte vad hon känner. Det vet hon nog inte själv heller.
Hon är högsta hönset och stannar hos honom till slutet.
-Everett. - Virgil. -Vad kan vi stå till tjänst med?
Det har inträffat en märklig och något udda händelse.
-Händelse? -Det här kom just per telegram.
Det är från domare Callison.
"Enligt besked från justitiedepartementet:"
"Randall Bragg beviljas fullständig nåd för morddomen i Yaqui."
"President Chester Arthur."
Uppenbarligen var Braggs påstådda samröre med presidenten inte skrävel.
Skryt...
Tack, mina herrar.
Varför kastade du det där i ansiktet på honom?
Tack, Tilda.
-Jag vet att du vill ha den. -Tack.
-Vill du ha min kyckling också? -Nej.
Jag visste det.
Herregud...
Mrs French.
Sheriffen. - Vicesheriffen.
-Låt udda vara jämnt. -Bragg...
...jag vet inte vem du övertalade...
...men så vitt jag vet mördade du Jack Bell.
Nu står du här medan jag försöker äta och spelar oskyldig.
Tråkigt att du känner så.
Mrs French...
Everett...
Varför kom han tillbaka?
Stolthet...
...är en märklig sak, Allie.
-Everett... -Gick resan bra?
Domaren sa att vi inget kan göra.
Bragg ansökte om att stryka domen. Han hävdade att bevisen var hörsägen.
Presidenten beviljade nåd omgående.
Hans befogenhet står över distriktens. Benådan är på riktigt, den är lag.
-Hur är det med Allie? -Hon mår bra.
Jag tror att män som vi blir revolvermän för att vi kan.
Vi är bättre på det än de flesta.
Det slår att fösa kor och bryta koppar.
Eller att vara soldat.
Man kan bli sheriff, få stadig lön och jobba som man vill.
Låter bra.
Jag har aldrig tagit den lagliga biten särskilt seriöst.
-Den är bara nåt att luta sig mot. -Jag är seriös.
Vem fan vore jag annars?
-Får jag bjuda på ett glas, Everett? -Jag har redan.
Jag tar detsamma, Fat. Och ett litet glas sherry.
-Var är din kompanjon? -Han vägrar komma hit.
Det är okej. Helt okej.
-Cigarr? -Röker inte.
Jag förstår att ni tycker illa om mig.
Men ni ska veta att jag är inte som förut.
Jag hoppas att vi kan jobba ihop när ni inser mitt sanna jag.
-Hävdar ni att ni är en omvänd man? -Ja.
Åldermännen gillar det som sker med stan.
Om ni inte byter sida...
...kan ni mycket väl hamna i knipa.
En sån har jag aldrig sett.
Olson sa att Bragg köpte den i England.
-Det är en Herefordshire. -Ståtligt djur.
Ungtjurarna är riktigt goda att äta.
Jag hörde häromdan att Bragg har en stor silvergruva uppe i Nevada.
Sen hörde jag att Bragg och några till rånat ett tåg lastat med guld i Mexiko.
Men det spelar antagligen ingen roll hur han kom över sina pengar.
Det måste finnas nåt man kan göra.
De ska inte få köra bort mig.
Bragg har Olson och de andra i sin ficka.
-Är man anställd kan man bli friställd. -Jag och Allie har ett hus här.
Jag ger mig inte av.
Vad ska du stanna som?
Så långt har det inte gått än.
Det kan nog vara vettigt att dra vidare.
Har du pratat med Allie om det?
Hon vill inte heller ge sig av.
Jag har nåt jag vill säga, Virgil.
-Jag klarar inte mitt levebröd här. -Jag vet.
-Jag har nåt mer att säga. -Att hon nog lämnar mig?
Ja...
-Du såg hur det var med Ring Shelton. -Jag ger mig inte av.
Okej...
Jag sköt en man i Tres Piedras för ett antal år sen.
Enda gången jag dödat utanför lagen.
Jag ger mig av.
Ge den här till Bragg när han ber om den. Fråga inte.
Vad fan tar du dig till?!
Du är en lögnaktig, falskspelande, feg jävel.
Vad är det frågan om?
-Vad är det frågan om? -Jag väntar ute på gatan.
En vicesheriff kallar inte ut mig.
Wallis har ditt vapen. Går du inte ut kommer jag in och dödar dig.
Drar du mot mig utan Cole som uppbackning?
Everett...?
-Lägg dig inte i, Virgil. -Vad handlar det om?
Jag har aldrig bett dig om nåt.
Så nu gör jag det.
Lägg dig inte i.
För en gångs skull. Gör mig den tjänsten.
Jag hade räddat Virgils karriär som rättskipare-
-och gett honom en ny chans med Allie.
Åtminstone inom en överskådlig framtid.
Den oöverskådliga... Tja, den väntade där ute.
Jag satte av mot solnedgången och red västerut i sakta mak.
Det skulle bli en lång ritt. Jag hade ingen brådska.