600 aastat enne Kolumbust
üritasid Ameerikas kanda kinnitada halastamatud marodöörid.
Miski peatas nad.
Järgnev lugu on legend.
Me oleme Koidurahvas.
See maa on lugematute põlvkondade jooksul olnud meile koduks.
Ettekuulutuses räägitakse olendist, kes on kergejalgne
ja valge nagu lumi.
Tema nägemine toob kaasa muutused.
Ta ei saa siia jääda.
Tema nahk... tema silmad...
Nagu kuri vaim, kes pole iial päikest näinud.
Deemon.
Ta pole deemon.
Ta on poiss.
Käbi ei kuku kännust kaugele.
Temast kasvab koletis nagu ta vanemadki.
Kui me viime lapse külma kätte surema,
kes on siis õieti koletised?
Ta räägib õigust.
Poisil...
...on määratud Rahva hulgas elada.
Ta jääb siia.
Kes sa oled, pisike?
Väike metslane.
Tapke see kahjur!
Sa pole minu poeg!
15 aastat hiljem
Las ma aitan.
Vaim!
Lähme!
Tule siia!
Ma näen lapsi.
Tere tulemast. Te teekond on lõppenud.
Tulite äri tegemiseks liiga vara.
Mis ajast käib rajaleidja äriretkel?
Ma ei tulnud ainult sellepärast.
Anna siia!
See on see tasane.
Mängi meile.
See on minu!
Võtan ära!
Ta on ilus, eks ole?
Talvise jahi ajal oli laviin.
Kui paljud hukkusid?
Neli jahisalgast kolm.
Nende hulgas see, kes pidi minu asemikuks saama.
Kas sa oled teise valinud?
Selleks saab üks neist.
Aga milline,
seda ma veel ei tea.
Sinu tütar on sirgunud naiseks, Rajaleidja.
Ja meie hakkame vanaks jääma.
Te olete juba ammu vanad.
Täna õhtul tähistame vaprate ringi.
Võiksid rituaali läbiviimise enda peale võtta.
Mida sa näed?
Ettekuulutus...
...läheb täide.
Koidurahval on alati rajaleidja olnud.
Traditsioon kohustab meid...
...järglast valima.
Tütar...
Ta peab teenima välja õiguse siin olla.
Sa pole veel minevikudeemonitest vabanenud.
Kuni sa pole nendega silmitsi seisnud,
ei tea sa, kes sa tegelikult oled.
Siis ma leian oma tee.
Poeg.
Kui ma ei suuda julge olla,
kes ma siis olen?
Sa sündisid draakonirahva juures, kuid kuulud meie hulka.
Hüvasti.
Hüvasti. Kohtume järgmisel aastal.
Vaata, mis mul on! Flööt!
Sul on flööt.
- Head aega, poeg. - Head aega, isa.
Ma tulen varsti tagasi.
Nii ilus!
Head aega, ema.
- Hoia end, poeg. - Hei, Vaim!
Mine!
Tule!
Hüvasti, poeg.
Ära üksi liiga kaugele mine.
Miks sa alati nii tõsine oled?
Ma pean sinu eest hoolitsema.
Kas sa hoolitsed ka mu nuku eest?
Teie mõlema eest, ma luban.
Mine temaga kaasa.
Ei!
Ruttu! Koguge nad kokku!
Jookske!
Ei! Ei!
Ei!
Ema.
Oota!
Võõrustajatega tuleb aupaklikumalt käituda.
Olgu nad pealegi metslased,
neid tuleb kohelda aupaklikult.
Surm mõõga läbi!
Isa!
See on teistsugune.
Võib-olla oskab see mõõka käsitseda.
Võtke see ära, enne kui ta endale viga teeb.
Tooge mulle ta pea!
See metslane tunneb meie kombeid.
Kus ta pea on?
Ma kaotasin ta silmist.
Ole sa neetud!
Ta viib meid naaberkülla.
Ma tahan kõik ära tappa.
Puhasta see maa neist, enne kui me siia elama asume.
- See tuli sealtpoolt. - Ma kuulsin ka.
Isa, need jäljed...
Mine ära.
Ta on haavatud.
Isa!
Ta on lähedal.
Ta peab magama.
Ja mina samuti.
Mida sa unes näed?
- Me poleks pidanud teda aitama. - Ta võib ohtlik olla.
Meie sõpra pole vaja karta.
Sellel on draakonirahva märk.
Nemad ajavad teda taga.
- Aga kui nad tulevad siia? - Siis nad tapavad teid.
Kõik mehed, naised ja lapsed.
Ja lasevad ühel põgeneda, kes juhib nad järgmisse külla.
Enne lõikavad sul keele suust, et sa ei saaks hoiatada.
Olen näinud neid seda tegemas.
Aga su enda küla?
Kõik on surnud.
Nad tulevad sinu jälgi pidi siia.
Ütlesin, et jätke mind.
Oleksite pidanud kuulama.
Siis me võitleme nendega.
Nad kannavad neid relvi.
Nende keha katab nahk, millest nooled ei tungi läbi.
Põgenedes võite ellu jääda.
Kui nendega võitlete...
Otsige koobas läbi!
Teie viite meie rahva mere äärde.
Minge läbi mägede läände.
Teelahkmel on märk, mille juurest pöörake itta.
Kevad tuli vara.
Läänepoolne rada pole turvaline.
Seal on laviinioht.
Oleme küllalt elusid kaotanud.
Minge, minge.
Me läheme.
Mida sa teed?
Tapan nii palju, kui saan.
Ja pärast?
Pärast pole enam midagi.
Isa...
...sa ei või tal minna lasta.
Ta peab ise oma tee leidma.
Tema südames pesitseb kättemaks.
Võtke nii palju, kui jõuate kanda.
Mine ära! Mine tagasi!
Mine teistega kaasa!
Liikuge edasi!
Kähku!
Eluga, eluga!
- Kuhu me läheme? - Lähme aga edasi.
- Lähme. - Mu nukk!
Selles kanjonis saavad kõik rajad kokku.
Jah.
Siin võtame nad vastu.
Rajaleidja tütart pole meiega.
Ta on läinud.
Rajaleidja käskis meil kokku jääda...
- ...kuni jõuame mereni. - Et hiirtena peitu pugeda!
Ma otsin ta üles.
Ja toon tagasi.
Ja draakonite pealiku pea samuti!
Sa ei lähe draakonirahva pärast.
Vaid seepärast, et tüdruk läks tema juurde.
Me läheme itta, nagu Rajaleidja käskis.
Tuhk on veel soe.
Nad on lähedal!
Kustutage tõrvikud!
- Vitsake. - Oda.
Mis sa siin teed?
Seda pead sa endalt küsima.
Sa räägid mõistujuttu. Ütle, mis sa mõtled.
Sul tuleb teha valik. Usalda mind.
Ma usaldan seda.
Mõõk...
...võib sind ennast lüüa.
Isa ütleb, et sa haud kättemaksu.
Sa ei või siin olla.
Iga inimese südames kiskleb kaks hunti.
Üks on armastus.
Teine on vihkamine.
Kumb jääb peale?
See, keda sa rohkem toidad.
Kes nad on?
Miks nad siia tulid?
Nad on elajad.
Nad elavad, et tappa ja rüüstata.
Nad elavad ja surevad mõõga läbi.
See on neil veres.
Kas sinul samuti?
Nad tulevad.
Nüüd!
Kohtume koopas.
Oota. Mitte veel.
Ei!
Vaata!
Võtke ta kinni!
- Noh! - Ei.
Otsi ta üles, kaitse teda. See on minu teekond.
Ja see viib teises suunas.
Mine! Mine!
Ma ei näe midagi.
Seda hoorapoega pole siin!
See ajab ta välja.
Ei. Ei.
Kas oled juba küllalt kätte saanud maksta?
Ütle, kus on järgmine küla.
Võtke kinni!
Ta tuli tagasi ja muutis seda, mida mina ei suutnud.
Kui sa pole küllalt tugev, et karu tappa,
siis kasuta karu vastu tema enese jõudu.
Mine mööda minu teed,
ja mina lähen mööda sinu oma.
Ütle!
Kiskuge ta tükkideks!
Kas nüüd ütled, kus on külaelanikud?
Aastaid tagasi tuli siia laev.
Selle pardal oli poiss -
suure viikingisõdalase poeg.
Ma tundsin su isa.
Kus nad on?
Oota!
Ma viin teid sinna.
Ma hakkan teie rajaleidjaks,
kui jätate ta ellu.
Ma teadsin, et sa oskad inimese moodi rääkida.
Gunnar! Silm silma vastu!
Mina otsustan, kes sureb.
Ma mäletan draakonirahva kodu, seda lõputut talve.
Nad tunnevad lund paremini kui keegi teine.
Aga meie kevadest ei tea nad midagi.
Kuhu nad on läinud?
Oodake!
Üle mägede.
Ma tean, kuhu nad läksid.
Siis vii meid edasi.
Sinna!
Lähme!
Nad leiavad teised üles. Mida sa teed?
Seda, mis su isa mulle õpetas.
Üles, lirva!
Me lähme läände.
See viib rannast eemale!
Kas sa pead mind lolliks?
Ma räägin tõtt.
Tooge lirva siia!
Siia!
Eluga!
Me peaksime ringiga minema.
- Ta püüab meie käiku aeglustada. - Ei.
Ohutum on ümber järve minna.
Me pole argpüksid!
Nii et sinust on saanud draakonirahva rajaleidja.
Ma olen suremas.
Ära seda minule räägi.
Sa ei tohi veel surra.
Su töö pole tehtud.
- See on järgmisele rajaleidjale. - Kellele?
Sa tead küll.
Tiri ta välja!
- Las sureb! - Sina tahtsid üle jää minna...
...ja meil on teda veel vaja.
Kas on külm, värd?
Me lähme ümber järve.
Kadunud küttide salk.
Seome end kokku.
Rada on liiga ohtlik.
Sina lähed ees.
Siduge end kokku!
Ta jääb minu külge!
Ta viib meid pärapõrgusse!
Löö mind!
- Mis? - Löö mind!
Löö mind!
Küllalt!
Sa oled viikingi poeg. Näita seda!
Säh!
Tule!
Kuula mind!
Mine!
Ei! Ma ei jäta sind! Ei!
Mine! Usalda mind! Palun!
Mine!
Sa eelistad omasuguste asemel metslasi.
Sure, hädine poiss!
Sest sa ei suutnud meenutada, kes sa oled.
Ma tean, kes ma olen!
Tee seda!
Surmake mind mõõgaga!
Ma olen viimane sinusugune siin neetud maal.
Sa pole minu sugu.
Nad on läinud.
Ettekuulutuse ring...
...on täis saanud.
Nagu mu isa enne mind...
...nii sai minustki Koidurahva rajaleidja.
Ta vaatas merele, alati merele...
...otsides märke draakonirahvast,
et hoida meie rannast eemal vihahundid.
Ta oli leidnud oma tee.
Ta ei kuulunud kummagi rahva juurde ja kuulus mõlemasse.
Ta muutis mu elu...
...ja meie rahva saatust.
[ESTONIAN]