Der er en skønhed ved den urørte skov, og en tilfredsstillelse ved den ensomme strand.
Der er samfund uden indtrængende, i det dybe hav med dets brølende musik.
Jeg elsker ikke mennesket mindre, men naturen mere. Lord Byron.
Mor. Mor, hjælp mig.
- Hvad er der galt? - Det var ikke en drøm, Walt.
Jeg hørte ham. Jeg hørte Chris.
- Jeg hørte ham. - Jeg ved det.
Det er ikke indbildning.
Han er...
Jeg hørte ham!
Wayne, en hilsen fra Fairbanks!
Ankom for to dage siden.
Det var svært at få et lift i Yukon-området.
Men jeg er her endelig.
Købte en bog om den lokale natur.
Jeg er klar til at lægge det komfortable liv bag mig i nogle måneder, og leve livet på landevejen.
Det kan godt vare længe inden jeg kommer tilbage.
Du skal bare vide, du er en stor mand.
- Jeg kan ikke køre dig længere. - Tak.
- Du glemte alt dit lort. - Behold det.
- Som du vil. - Tak igen.
Vent lidt.
Her. De holder dine fødder tørre.
Hvis du overlever, så ring til mig. Mit nummer står inde i støvlerne.
Jeg går nu.
IND I VILDMARKEN
Hallo?
Er der nogen herude?
Åbenbart ikke!
I to år vandrede han rundt.
Ingen telefon, ingen pool, ingen kæledyr, ingen cigaretter.
Den ultimative frihed.
En ekstremist. En æstetisk rejsende, -
- hvis hjem er landevejen.
Hey, gamle mand. Du skal ikke psykoanalysere mig.
- Hold kæft. Jeg tager dig med. - Hvor skal du hen?
Som jeg sagde: ingen steder!
Efter to år på farten, kommer det sidste og største vovestykke.
Det afgørende slag, at dræbe, -
- det falske væsen i dig.
Og finde den åndelige revolution.
Ikke længere blive forgiftet af civilisationen, han flygter, -
- og vandrer alene, og bliver til...
...fortabt i vildmarken.
Alexander Supervagabond. Maj 1992.
EMORY UNIVERSITET TO ÅR FØR DEN "MAGISKE" BUS
For jeres hårde arbejde og bidrag til fællesskabet, -
- hylder vi jer alle og ønsker jer tillykke.
Nina Lynn Lockwynn.
Vanessa Denise Lowery.
Christopher Johnson McCandless.
Jeg ser dem stå foran indgangs- porten til deres universitet.
Jeg ser min far under den rustfarvede sandstens hvælving.
De røde kakler funkler som blod bag hans hoved.
Jeg ser min mor stå med hendes bøger stå ved muren, -
- med den åbne jernport bag hende, og de sorte spyd i majluften.
De skal til at dimittere.
De skal snart giftes. De er børn, de er dumme.
De ved blot, de er uskyldige, og aldrig ville gøre nogen fortræd.
Jeg ville gerne sige "Stop, gør det ikke..."
"Hun er den forkerte kvinde, og han den forkerte mand."
"I vil gøre ting, som I aldrig havde drømt om."
"I vil gøre børn fortræd."
"I vil føle ufattelig smerte. I vil ønske at dø."
Jeg vil sige det til dem på en sen sommerdag i maj.
Men jeg gør det ikke. Jeg vil leve.
Som et par papirdukker, klistrer jeg dem sammen, -
- indtil de slår knister, og siger:
"Gør hvad I skal, og jeg vil fortælle om det.
De kommer nu, Walt.
- Hvem har skrevet det? - Det kunne vel have været en af os.
Hvorfor lader han Carine køre bilen?
Der er nogle gode digte heri.
- Jeg må tale med hende om det. - Sæt dig.
Undskyld mig. Jeg skal hente min søn, han er lige dimitteret.
Chris, vi har ventet med længsel.
Du skræmte mig, på den måde du hoppede op på scenen.
- Hej, far. - Tillykke, søn.
Du må ikke køre i Georgia. Trænings- kørekortet må kun bruges i hjemstaten.
Jeg troede det var okay, hvis jeg havde en ved min side.
- Bliver de ved? - Nej.
- Alle fejrer vist noget i dag. - De bliver vel i baren?
Mine karakterer er gode nok til Harvard.
Det er jo vidunderligt.
Det er et stort skridt.
Hvor meget er der tilbage af opsparingen?
Præcis $24.500,68.
- Det var meget præcist. - Jeg var i banken i morges, mor.
Vi vil gerne hjælpe økonomisk så du kan komme på Harvard.
Jeg skal pakke, og finde ud af en masse ting først.
Din far og jeg vil give dig en gave.
Du skal af med den skrammelkasse.
- Hvilken skrammelkasse? - Den der.
Vi vil forære dig en ny bil.
En ny bil?
Hvorfor dog det? Min datsun kører fantastisk.
Tror I, jeg ønsker noget smart?
Er I bekymret over hvad naboerne tænker?
Nej, ikke noget smart. Bare en pæn bil, som er sikker at køre i.
Den ting der, er en tikkende bombe.
Tikkende bombe?
Det er en skøn bil. Jeg har ikke brug for en ny bil.
Jeg vil ikke have noget. Disse ting, ting, ting...
Du skal altid være på tværs.
Han ønsker bare at beholde sin gamle bil.
Tak. Jeg vil ikke have noget.
Chris satte et strengt moralkodeks for ham selv og sin omgangskreds.
Han risikerede et liv i ensomhed men fandt selskab i hans elskede bøger.
Af forfattere som Tolstoy, Jack London og Thoreau.
Han kunne finde et passende citat til alle situationer.
Det gjorde han ofte.
TIL RØDE KORS 24.000 DOLLARS
Jeg glemte at spørge, hvad han ville sige til sin dimissionsmiddag.
Men jeg anede hvem modtageren villle være.
Hans oprør var uundgåeligt.
Og han gjorde det på sin egen måde.
KAPITEL 1: MIN EGEN FØDSEL
Det kan ikke fornægtes at være rodløs er livsbekræftende.
Vi associerer det med flugt, -
- fra en tid med undertrykkelse og forpligtelser.
Absolut frihed.
Vejen fører altid vest på.
Jeg har brug for et navn.
ALEXANDER SUPERVAGABOND JULI 1990
Mod slutningen af juni modtog Chris' forældre hans karakterer.
11 i gennemsnit. 11 i Sydafrikas Apartheid styre.
10 i afrikansk politik, og fødevarekrisen dernede.
Og så videre. Intelligent dreng, min bror.
Men ved udgangen af juli, havde vi stadig ikke hørt fra ham, -
- og mine forældre begyndte at blive urolige.
Chris har aldrig haft en telefon, så de kørte ned til Atlanta for at overraske ham.
Men lejligheden stod tom. Han var taget af sted sidst i maj måned.
Da de kom hjem, -
- måtte jeg give dem alle de breve, de havde sendt til ham hen over sommeren.
Chris havde fået posthuset til at holde brevene indtil 1. august, -
- for at købe sig lidt tid.
- Vidste du noget om det her? - Han sagde ikke noget.
Jeg forstod, det han gjorde.
Han havde brugt fire pligtopfyldene år på college, -
- og nu frigjorde han sig fra den verden.
Falsk sikkerhed, forældre og materielle goder.
De ting, som afskar Chris fra hans sande eksistens.
Hey!
Hej. Hop ind.
Vi så dig næsten ikke for hatten.
Døren binder lidt. Sådan. Hop ind.
- Det er Rainey, jeg er Jan. - Jeg hedder Alex.
Alex med hatten.
- Nu er du altså en "læder". - Læder?
Læderbums. Det kalder man dem, der er til fods.
- Vi er gummibumser. - Fordi vi har et køretøj.
- Du behøver ikke skubbe mig væk. - Vær nu sød.
Alex kunne også have været kørende, men han brændte alle sine penge.
Hvorfor gjorde du det?
Jeg behøver ikke penge. De gør folk forsigtige.
Man må da være en smule forsigtig. Din bog er sej, men man kan ikke leve af blade og bær alene.
Jeg ved ikke om man har lyst til mere end det.
Hvor er din mor og far?
Lever deres løgn et sted.
- Du ligner en elsket knægt. Vær rimelig. - Rimelig?
Du ved, hvad jeg mener.
Jeg citerer Thoreau:
"Frem for kærlighed, penge, tro, berømmelse, rimelighed..."
"... giv mig sandheden."
Så længe Chris og jeg kan huske har der været vrede i vores hjem.
Vi var vidne til vold. Det var meget virkeligt.
Men det var også som en film.
Vi havde både rollerne som dommer og tiltalte.
Far var geniet, som NASA hvervede -
- til at designe det amerikanske satellit system.
Vores svar på det russiske Sputnik.
Mor og far startede et rådgivningsfirma.
En kombination af hendes opfindsomhed og hans viden.
Men da de havde tjent deres første million, -
- havde karrieren og pengene gjort dem blinde.
Jeg husker det første familiemøde, hvor de sagde, de skulle skilles.
Vi skulle vælge hvem vi ville bo hos.
Vi græd og græd.
De blev aldrig skilt.
Men vreden og møderne fortsatte.
Det varede ikke længe før Chris og jeg lukkede af.
Vi sagde: Gør det bare. Bliv skilt.
Jøsses. Hvis jeg strøg en tændstik fik jeg mad og varmen på samme tid.
Hvor skal Jen hen?
Tja. Ser du min ven, det går ikke så godt på hippiefronten.
Du er vel nok en ivrig lille satan.
En lille smule.
Det er sjovt, som tingene har det med at tage sig ud.
Jeg har elsket den kvinde i mange år.
Men hun har en fortid.
Vi har gennemgået denne her ting i stilhed.
Så da vi løb ind i dig i går, -
- så blev det vi har gennemgået i stilhed...
...hun taler om det. Forstår du, hvad jeg mener?
- Det tror jeg nok. - Hvad tror du?
Tja...
Nogle mennesker mener ikke de fortjener kærlighed.
De forsvinder i baggrunden.
Prøver at lukke hullerne til fortiden.
Sikken indsigt, jesus.
- Du er ikke Jesus, vel? - Hvem taler?
Vil du gå hen over vandet og hente hende tilbage?
Nej, jeg er bange for vand. Det har jeg altid været.
Men det skal vel bare overkommes. Så jeg vil svømme i det.
Hvis du bærer brændet tilbage.
Ja, for satan. Jeg skal nok bære det.
Havets eneste gaver er hårde slag, -
- og til tider, muligheden for at føle sig stærk.
Jeg ved ikke meget om havet, -
- men jeg ved, det er sådan her.
Det er vigtigt, ikke nødvendigvis at være stærk, men at føle sig stærk.
Man skal prøve kræfter med sig selv mindst én gang.
At finde sig selv i en urtidstilstand, -
- at møde det ukendte på egen hånd, -
- uden hjælpemidler, bortset fra dine egne hænder og hoved.
Der kommer en stor bølge!
Rainey, jeg fryser!
Læg dine arme om mig.
Militæret nedlagde basen dernede.
Der er kun et enormt cementfundament tilbage, The Slabs.
- Du ville elske The Slabs. - Du ville elske landevejen...
- ...med nogle rejsekammerater. - Bare leve billigt under solen.
Det lyder skønt.
Hvis du tager med, laver jeg en ordentlig hat til dig.
TAK JAN OG RAINEY
- Han minder mig om... - Jeg ved det.
KAPITEL 2: UNGDOMSOPRØR
Du smager virkelig godt. Du er...
...100.000 gange bedre end noget andet æble jeg har smagt.
Jeg er ikke Superman, men Supervagabond.
Du er Superæble. Du er så saftig, -
- så organisk, så naturlig.
Du er mit øjeæble.
I september blev mor og far ringet op af politiet i Annandale, -
- de havde fundet Chris' bil i Arizona.
En gruppe blomsterjægere havde fundet den i ørkenen.
Intet tydede på, at Chris ville vende tilbage til den, eller at der lå en forbrydelse bag.
Politiet mente, at han blot havde efterladt den.
Den ro, det gav mor og far, forsvandt hurtigt, -
- da de indså at Chris i virkeligheden slet ikke ville findes.
DEN MAGISKE BUS UGE 3
Stærk.
Du kan gøre hvad som helst, og gå hvor som helst.
Penge, magt er en illusion. Det er heroppe.
Du kan være her. Mig og dig.
En, to... nej.
To...
Tre...
SYDDAKOTA, 10. SEPTEMBER 1990 19 MÅNEDER FØR BUSSEN
Ikke for hurtigt. Sådan. På en lige linje.
Lidt mere lige. Sådan. Nu er du tærskefører.
- Sikke en udsigt. - Hold øje med hveden.
Hold øje med, hvor meget der kommer ud.
- Hvordan føles det? - Fantastisk.
Tjen lidt penge. Vi ses om lidt.
Wayne, hvor skal du hen?
Kevin, du ved, jeg elsker dig. Hold nu op. Det var kun for sjov.
- Pas dig selv, Wayne! - Hvorfor er du så fjendtlig?
- Vi er på den samme side. - Jeg er træt af, at du altid driller.
Hvis jeg vil have noget vagina, så lad mig om det.
- Han mener det. - Lad os nu spille kort.
Bare sats alle jeres penge.
- Vil du spille? - Nej.
- Kevin, hvor meget har du? - 260.
Vi har 10 ton vi skal af med.
- Hvad synes du om alt det her. - Jeg kan lide det.
Han kan ikke gøre det.
Er der et bibliotek her med bøger om jagt...
Når det kommer til jagt og tilberedning af mad, -
- så snak med Kevin derovre.
Udendørsmenneske. Hvad er din interesse?
- Jeg skal til Alaska. - Alaska Alaska eller byen Alaska.
De har faktisk markeder i Alaska. Byen Alaska, altså.
Nej. Alaska Alaska.
Jeg skal helt langt fanden i vold derud.
På egen hånd. Intet ur, intet kort, ingen økse. Intet.
Bare være derude.
Du ved, bjærge, floder, himlen, vildnisset.
Bare være derude, i vildmarken.
I vildmarken.
Hvad skal man lave derude?
Man lever bare livet, mand. I det specielle øjeblik.
Når jeg kommer tilbage kan jeg skrive en bog om det.
Om at komme væk fra dette syge samfund.
- Samfundet, mand! - Samfundet!
Samfundet, du ved.
Ved du, hvad jeg ikke forstår?
Jeg forstår ikke, hvorfor alle mennesker skal være så onde ved hinanden.
Der giver ingen mening. At dømme andre. Kontrol. Det hele.
- Det er bare... - Hvilke mennesker taler vi om?
Du ved, forældre, hyklere, politikere, dumme svin.
Det er en fejltagelse, at begrave sig for dybt i alt det der.
Alex, du er en fandens ung fyr.
Men jeg lover dig dette...
Du er en ung fyr. Du må ikke junglere med blod og ild!
- Du må slappe af. - Wayne, hvad snakker du om?
Vi snakker om at junglere blod og ild.
- Hvem er du, at give råd? - Hvem jeg er?
Jeg er Hr. Glad. Og Hr. Glad giver gode råd.
- Alex... - Undskyld.
Hr. Glad er altid glad. Ved du, hvornår han er mest glad?
Vil du virkelig sige det til mig?
Sæt dig, inden du kommer til skade.
Hvad du skal holde øje med, er det, der skete i Roswell i 1947.
Da de fandt ud af, at Chris havde givet sine penge til velgørenhed, -
- blev mor og far "mobile".
De hyrede en privatdetektiv, og alarmerede myndighederne over hele landet.
Jeg antog, han rejste med nogle sigøjnere, langt fra lovens lange arm.
- Er det ikke bokse til pirat-tv? - Det sagde du, ikke jeg.
- Hvilket våben har du? - Jeg køber nok en .22 riffel.
Okay.
Når byttet er nedlagt, er tiden altafgørende.
Som det første, skærer du kødet ud.
Du har kun en time eller to. Hvis det er varmt, har du mindre tid.
Sørg for at holde fluerne væk.
Hvis først de har lagt larver, og de der maddiker, -
- du ved, det ulækre småkravl, så er det for sent.
Der fik I mig.
Jeg advarede Wayne om de der sorte bokse.
Scott Baker, FBI. Du ved nok, hvorfor vi er her.
Imponerende fremmøde. Gider du lige lyne mig op engang?
Beklager, drenge. Vi må lukke biksen lidt.
Alex, du kan altid få arbejde hos mig. Gil har jeres checks.
Og husk, ingen Alaska før foråret. Og gå mod syd.
Efter high school, købte Chris sin Datsun, -
- og kørte tværs over landet.
Han var væk det meste af sommeren.
Da jeg hørte han var hjemme, løb jeg ind for at snakke med ham.
Han havde besøgt nogle gamle venner i Californien.
Han opdagede hvordan historien om vores forældres forelskelse og ægteskab, -
- var en udspekuleret løgn, som dækkede over en modbydelig sandhed.
Da de mødte hinanden, var far allerede gift.
Selv efter Chris var født, fik far endnu en søn med hans første kone, -
- som han fortsat var gift med.
Chris og jeg var pludselig horeunger.
Fars arrogance gjorde, at han ikke ænsede den smerte han forvoldte.
Og mor, i skammen som hans unge elskerinde, -
- blev hun hans meddelagtige.
Krystallers skrøbelighed er ikke en svaghed, men en kvalitet.
Mine forældre forstod, at der måtte værnes om fine krystaller.
Men når det kom til min bror, var de uviden om eller ligeglad med, -
- at deres hemmelighedskræmmeri kunne ødelægge dem.
Deres ulovlige ægteskab, og at vores far benægtede sin anden søn, -
- var for Chris, mord på hverdagens sandhed.
Hele hans liv blev vendt rundt som en flod, hvis strøm pludselig ændrer retning.
Afsløringerne ændrede ved Chris' identitetsopfattelse.
De fik hans barndom til at ligne fiktion.
Chris fortalte dem aldrig at han vidste det.
Jeg lovede også at fortie.
Jeg har ikke råd til fire.
Ja?
Hvis jeg vil padle ned af floden, hvor er så det bedste sted at starte fra?
Starte fra? Hvad har du af erfaring?
- Ikke meget. - Har du en tilladelse?
Tilladelse til hvad?
Det kræver en tilladelse. Du kan ansøge om en, og få lidt erfaring.
Jeg kan skrive dig på ventelisten.
- Venteliste til at padle ned af floden? - Nemlig.
- Hvor længe skal jeg vente? - Øjeblik.
Det bliver os to, eller mig, dig og hende.
Du kan få en den 17. maj 2003.
Okay. Os tre så.
12 år?
12 år for at padle ned af floden?
Jeg ringer tilbage.
Dét, eller du kan tage på en kommerciel tur med guide.
De har måske en ledig plads. Med det vil koste dig $2.000.
Mange tak.
Husk hjelm!
Jeg er Supervagabond!
Hvis vi indrømmer, at livet kan styres af fornuft, -
- bliver livets muligheder ødelagt.
Hallo!
Kom. Gør os med selskab.
Vi har hotdogs.
- Jeg er Mads. - Mads? Hej, jeg er Alex.
Hej. Jeg er Sonja.
Hej, Alex.
Vi er fra København, og du kommer fra strømfaldene.
Nemlig.
Du er skør.
Sonja, væk fra ham. Han er skør.
Jeg laver en hotdog til dig.
Jeg elsker det her. Hvad med dig?
Dette er naturen.
- Hvor er du på vej hen? - Det har jeg ikke besluttet mig for endnu.
Vi kan lide det lige her. Og hvor er det dejligt at møde dig.
Vi tog til Los Angeles og var i Las Vegas.
Las Vegas er flot. Universet er så godt.
- "Universet er så godt." - Du ved, hvad jeg mener?
Hun mener bare byen. Hendes engelske er ikke så godt.
Og så kom vi hertil. Hun er en smule tosset, men jeg elsker hende.
Du kan faktisk sejle helt ned til Mexico herfra.
Du kan tage kajakken hele vejen ned, -
- til Hoover dæmningen. Og derfra, hele vejen ned til Mexico.
- Virkelig? - Ja. Sonja, hvor langt er der?
Hun kan være så langsom.
- Her er kortet. - Men jeg kan li' hende.
Her. Hoover dæmningen. Ca. 330 km, tror jeg.
- Og i miles? - Ca. 200 miles.
200 miles?
Mon jeg kan padle hele vejen til Mexico.
Ja. Det kan du. Og jeg tager med dig.
Vi efterlader Sonja her, og tager kajakken.
Vi tager helt ned til Mexico. Alle mænd drømmer om en mexicansk elskerinde.
Åh, mand. Jeg må altså gå. Beklager.
Hvorfor?
Flodpatruljen er efter mig. Man skal have en tilladelse, -
- og jeg fik ikke en. Hvis de spørger, så har I ikke set mig. Okay?
Jeg beklager virkelig. Jeg ønskede, jeg kunne blive.
Kan I ha' det.
- Jeg ønskede, jeg kunne blive. - Hils Mexico fra mig.
Farvel, Alex!
Det var snart jul, og vi havde ikke hørt noget siden fundet af hans bil.
For første gang, bekymrede det mig, at det ikke kun var vores forældre, der ikke havde hørt fra ham.
Skat? Det er mig. Undskyld, det hele er min skyld.
Giv mig en chance mere.
Vil du ikke nok det, søde.
Skynd dig. Operatøren vil have flere mønter, men jeg har ingen.
- Hæng ikke på. - Værsgo, her er en mønt.
Tak. Der faldt en mønt ned fra himlen, -
- så jeg er her stadig.
Den har fået mønten... nej, nej!
Jeg undrede mig over, hvorfor han ikke havde forsøgt at ringe til mig.
Hvorfor sendte han ikke et brev?
Det gjorde en smule ondt, -
- men jeg fortalte mig selv, at det var godt.
Han vidste, at jeg elskede ham nok til at bære over med det uvisse.
Det hjalp mig til at huske, at han var drevet af andet end oprør og vrede.
Chris har altid søgt spænding og eventyr.
Da han var fire år gammel, vandrede han seks gader væk kl. 3 om natten.
Han blev fundet hos en nabo, med fingrene i kagedåsen.
Hvad end han har fingrene i nu, må det indeholde noget godt.
Wayne,
Jeg hader tanken om en vild mand som dig spærret inde i et bur.
Vagabondlivet er for let med alle de penge du betalte mig.
Dagene var mere spændende da jeg var foruden penge.
Jeg har besluttet at leve dette liv i et stykke tid.
Friheden er ganske enkel for smuk til at lade passere.
CORTEZ HAVET 2. DECEMBER 1990
- Du boede i en grotte, i 36 dage? - Ja, sir.
- Hvordan kom du ind i Mexico? - Gennem sluserne i Morelos dæmningen.
Ja, floden tørrer hurtigt ud på den anden side.
Den bliver til en labyrint af kanaler, takket være vores dæmning i nord.
Jeg trak kajakken gennem ørkenen og tog den på stop ned til Golfo.
Men en sandstorm tog kajakken med sig.
- Jeg gik igen nord på. Og her er jeg så. - Du kan ikke krydse grænsen uden ID.
- Forstået? - Ja, sir.
- Jeg har alligevel spist nok sand. - Okay. Vent der.
Nogen spørger måske: Hvorfor nu? Hvorfor ikke vente?
Svaret er tydeligt: Verden kan ikke længere vente.
Ved du hvad klokken er?
Begge sider. Jeg har ikke flere skriveplader, så lån et hos de andre.
Næste.
- Hvordan får jeg et ID? - Har De mistet Deres ID, sir?
Ingen dåbsattest? Intet? Av for den.
Det er en sag for motorkontoret.
De har åbent i morgen. Nærmeste afdeling er i Montebello.
Du kan få en busbillet her inden du tager af sted.
- Hvad hedder du? - Alexander Supervagabond.
- Hvabehar? - Alexander... Supervagabond.
Virkelig?
Okay, Supervagabond. Jeg har noget til dig.
- Værsgo. - Tak.
En ting mere.
- Har du en seng til mig? - Ja da. Skriv under her.
Du udfylder bare denne her.
- Hvad sker der, deromme? - Jeg klarer det, undskyld.
- Okay, tak frue. - Supervagabond, hva?
Jeg får ikke brug for sengen alligevel.
KAPITEL 3: AT VÆRE MAND
Vis mig dit ansigt. Hvis jeg ser dit ansigt igen, så slår jeg dig ihjel.
Det er sgu jernbanen det her, og I bumser skal sgu ikke nasse på os.
Ja, sir.
Har du noget ID?
- Nej, sir. - Selvfølgelig har du ikke det.
Det gør du ikke igen.
Alt klart.
DEN MAGISKE BUS UGE 7
ORGANISERE
KORTLÆGNING
LAVE JAGTSTIER
Tak.
I brevene, som Chris sendte til mig fra college, -
- stod det klart, at problemerne med mor og far stadig voldte smerte.
Han sagde, jeg var den eneste som kunne forstå ham.
- Hvis penge er det, du klatter væk? - Jeg arbejder sgu også.
Jeg skaffer kontakterne!
- Du er ligeglad med mit arbejde. - Drop det.
Vend ikke ryggen til mig, kvinde!
- Børn, se hvad jeres far gør ved mig! - Se, hvad hun får mig til at gøre!
Jeg hader dig fandeme!
- Jeg aflyser julen i år. - Hvem tror du, du er? Gud?
- Nemlig. Jeg er Gud! - Du kan ikke aflyse julen!
ALENE
I VILDMARKEN
Vi mangler 10.
Alex, det er ikke for at være efter dig, du gør det godt.
Jeg vil gerne beholde dig og hjælpe dig til Alaska, -
- men du må tage strømper på.
Næsten et år efter Chris forsvandt, -
- begyndte mine forældres fortvivlelse og skyldfølelse at gøre ondt.
Smerten syntes at bringe dem tættere på hinanden.
Selv deres ansigter var forandret.
Hun overbeviser sig selv om at det er Chris, at det er hendes søn, -
- når hun ser en omstrejfende.
Jeg frygter for moderen i hende.
Instinktet, der fornemmer truslen af et tab så stort, -
- at hjernen ikke kan håndtere det.
Jeg ved ikke, om jeg stadig forstår det Chris siger, -
- men jeg minder mig selv om, at dette ikke er de forældre han voksede op hos, -
- men mennesker som er svækket af tab.
Men stadig, alt hvad Chris siger, må siges.
Og jeg tror, det han gør, må gøres.
Dette er vores liv.
Stort bytte.
Fandens!
Forsvind!
- Far, må jeg tænde grillen denne gang? - Du kan hente tændvæsken.
Kom nu, vær sød, far.
- Det lyder som en fin idé, Walt. - Hold kæft, Carine!
Nej, Billie. Få mig ikke til at sige det igen.
Okay? Hører du mig, kvinde?
Kan du høre mig, kvinde?
Undskyld, Walt.
Nej! Nej! Fandens!
KØDET ER ALLEREDE FYLDT MED MADDIKER.
SKØD ELGEN. ET AF MIT LIVS STØRSTE KATASTROFER.
Man kunne tydeligt fornemme en kraft som ej er venlig mod mennesket.
Det var et sted med hedenskab og overtroiske ritualer, -
- beboet af mænd nærmere beslægtet med sten og dyr, end vi.
KAPITEL 4: FAMILIE
Sunni. Hey, Sunni. Kom her, skat.
Nej. Nej!
18. DECEMBER 1991 FIRE MÅNEDER FØR BUSSEN
Men nu tænker jeg kun på Alaska.
Giv Skøre Cain en hånd.
Her kommer Slab Citys egen Tracy T.
Hej, mit navn er Tracy.
Jack London er kongen.
Bliver du hos os længe?
Jeg venter på en check fra mit sidste job, juledag.
Jeg må gøre klar til Alaska.
Når solen står lidt lavere i aften, påbegynder jeg et træningsprogram.
Når lønnen kommer, finder jeg nok nogle bjærge, jeg kan bestige indtil foråret kommer.
Jeg må se, hvor langt pengene rækker. Jeg mangler en del forsyninger.
Jeg finder måske et arbejde, eller også klarer jeg mig.
Vi kan da give dig lidt for at stå i boden.
Jeg tager ikke imod penge fra jer. Det har været godt, at møde jer.
- I ser ud til, at have det godt. - Vi har det skam også godt.
Apropos, burde du ikke præsentere dig selv for Joni Mitchell derovre?
Jeg...
Hej.
- Sælger du bøger? - Ja, jeg gør. Vi gør.
Han gjorde.
- Jeg kan godt lide at læse. - Ja?
Det er godt.
Jeg hørte dig spille i aftes.
- Jeg er frygtelig. - Nej, du er ikke. Du synger godt.
Tak.
Jeg tænkte på at gå en tur. Vil du med?
Okay.
Hej. Lad mig vise jer rundt. Jeg har været her siden 1984.
Der kommer mange turister forbi, og kigger på bildøren der.
Jeg fandt bildørene, og boltede dem fast.
- Hvor er telefonpælene fra? - Folk herfra elsker mig bare.
Jeg tror hele verden elsker mig, og jeg vil gerne elske dem tilbage.
- Mere er der ikke i det. - Du tror virkelig på kærlighed?
Ja. Helt bestemt.
Dette er en sand kærlighedshistorie som berører alle i hele verden.
Gud elsker os, meget.
- Er det svar nok? - Ja.
Jeg elsker det her. Friheden er så smuk.
Jeg flyttede ikke for 10 millioner.
Jeg er tilfreds, og lever hvor jeg gerne vil.
Det bliver bedre.
Jeg tror de tanke der blev brugt som basens renseanlæg under anden verdenskrig.
Plant hænderne i det. Jeg gør det samme. Bare for sjov.
Fint.
Mine tænder løber i vand.
Jeg var kun lidt ældre end Tracy da jeg blev gravid.
Jeg troede min mand og jeg skulle bringe fred på jorden, -
- og blive sammen for evigt.
Sådan gik det ikke helt.
Han forlod mig.
Så, jeg...
Det endte med, at jeg opfostrede min dreng, Reno, alene.
Og så mødte jeg Rainey.
Det gik godt i et stykke tid. Det er bare...
Men Reno var allerede blevet en teenager, -
- og var på vej til at blive sin egen mand.
Jeg har ikke hørt fra ham i to år.
- Jeg ved ikke engang hvor han er. - Jeg håber, jeg får lov at møde ham engang.
Ved dine forældre hvor du er?
Venner, maden er klar, hvis I er sultne.
Ja, det er vi. Vi er sultne.
Jeg er okay.
Kommer du?
Eller vi kan sidde her. Jeg ville sidde hos dig hele natten.
Kom.
Kom nu. Det bliver koldt.
Se denne her. Tawdry... Det er lige noget for dig, Denise.
Den pige er klar til at bestige en hegnsstolpe.
Og her ligger du, fitness-monken.
- Så Jan fortalte dig om Reno? - Ja.
Børn kan være ret hårde ved deres forældre.
Har du planer om, at se dine?
Jeg har kun én plan, Rainey.
Det er så Alaska?
Alaska.
Hallo?
- Glædelig jul. - Kom herind.
- Mine forældre er taget ind til byen. - Nej.
Jo. For at ringe til min bedstefar og ønske glædelig jul.
Jeg mener, vi kan ikke gøre det der.
Hvorfor ikke?
- Hvor gammel er du? - 18.
17.
Hvilket år er du født i?
Okay, jeg er 16.
Skal vi lave noget sammen?
Du kan sende post til mig på denne adresse.
Jeg ved ikke, hvornår jeg får den. Men jeg får den.
- Du er ret fantastisk. - Ja?
Og husk, hvis du vil have noget her i livet, så ræk ud og tag det.
- Pas godt på dig selv, knægt. - I lige måde.
- Nytårsfortsæt? - Vi skal prøve.
Bare tag din rygsæk og gå.
Jeg tror ikke, jeg kan klare et knus.
Hej.
Farvel!
Halvandet år var gået, i det far kaldte "dvaletilstand".
Tyngden af Chris' forsvinden begyndte at ramme mig med fuld kraft.
"Jeg har gennemlevet meget, og tror nu jeg ved, hvad lykke er."
"Et stille og tilbagetrukket liv på landet, -"
"- med muligheden for at være til nytte for folk, som behøver det, -"
"- men som ikke er vant til det."
Og håbe, ens arbejde er til nytte.
"Så hvile, natur, bøger, musik, næstekærlighed."
"Sådan opfatter jeg lykke."
"Og oven på alt det, dig som min mage."
"Og børn, måske."
"Hvad mere kan en mands hjerte begære?"
IKKE MULIGT AT KRYDSE FLODEN!
ISOLERET AF REGNVEJRET - ENSOM
BANGE
SIDSTE KAPITEL: AT FÅ VISDOM
- Hvor er din lejr? - Ude forbi "Oh-My-God" varme kilderne.
Jeg har boet her i seks år, men det sted har jeg ikke hørt om.
Vis mig vejen derud.
- Ron Franz. - Alex.
Hvor er du fra, Alex?
- Vest Virginia. - Okay, Alex fra Vest Virginia.
OH-MY-GOD VARME KILDERNE ANZA BORREGO ØRKENEN, 12. JAN 1992
Tja, det her er... specielt.
Er du ikke bekymret for de hashrygere og nudister dernede?
Nej, de holder sig for dem selv.
Du virker som en intelligent ung mand. Har jeg ret?
- Jeg synes mit hoved er skruet okay på. - Det er det, jeg mener.
Hvor længe har du været herude?
- Et par uger. - Og før det?
Mange steder. Jeg har rejst en del rundt.
- Hvor gammel er du? - 23.
23? Bør du ikke få en uddannelse? Og et arbejde, og blive til noget her i livet?
Mr. Franz.
Karrierer er en opfindelse for 1900-tallet. Jeg vil ikke have en.
Du skal ikke bekymre dig om mig, jeg har en collegeuddannelse.
Jeg er ikke subsistensløs. Jeg har valgt dette liv.
- I sandet? - Ja, i sandet.
- Hvor er din familie? - Jeg har ikke længere en.
Det er en skam.
Jeg vil vise dig noget.
Kom.
Kom nu.
Det bliver lidt for stejlt og for højt for mig.
Okay, men selv halvvejs oppe er det noget af en udsigt, ikke?
Fra toppen, kan man se helt til Salton søen.
- Kan man se Salton søen deroppe fra? - Ja, sir.
Du milde.
- Vil du ikke derop? - Nej. Jeg gør ikke den slags.
Jeg har tilbragt en stor del af mit liv i militæret.
Nytårsaften, 1957, var jeg udstationeret i Okinawa.
Min kone og søn var herhjemme, og kørte ned af vejen, -
- og en spritbilist kørte direkte ind i dem.
Dræbte dem begge to.
Du tror måske, at det sidste jeg ville gøre, -
- var at gå til whiskyen.
Men jeg kunne ikke gøre andet.
Og jeg gik til den!
Men jeg indså snart, at det ikke hjalp min kone og søn, at sørge på den måde.
Så jeg tog mig sammen, og holdt op med at drikke.
Kold tyrker.
Siden da, er dette her mig.
Rejser du nogensinde, Mr. Franz?
Nej, jeg kan ikke rigtig forlade mit læder.
Jeg har et lille læderværksted i garagen.
Det supplerer godt til min pension. Men hver gang jeg tænker på at rejse, -
- kommer jeg bagud i bestillingerne.
- Jeg vil gerne se dit værksted. - Ja? Det håbede jeg, du ville sige.
- Det er utrolig smidigt. Når det er vådt... - Er det som smør.
Og så hærder det, og holder den form.
Giv den et godt slag.
I Syddakota arbejdede jeg ved en kornsilo for Wayne. Rar fyr.
Så fulgte jeg Coloradofloden ned til Grand Canyon og sejlede i vandfald.
Det vildeste jeg nogensinde har gjort.
Og så fulgte jeg floden ned til Mexico, hvor jeg strandede.
Og The Slabs.
Hvad står N'et for?
Nord.
Alaska?
Hvad flygter du fra?
Jeg kunne spørge dig om det samme.
Men jeg kender allerede svaret.
- Så det gør du? - Ja. Du må ud i verden igen.
Kom ud af det ensomme hus. Kom ud på vejen.
Du kommer til at leve længe, Ron. Læg din livsstil radikalt om.
Kernen i menneskets sjæl kommer fra nye oplevelser.
Og der er du, stædige gamle mand. Sidder på din røv.
Sidder på min røv?
Jeg skal vise dig, "sidder på min røv".
"Stædige gamle mand."
- Jeg skal vise dig! - Så kom.
"Sidder på min røv." Ha!
- Kom så, gamle mand. - "Sidder på min røv."
Fortsæt.
Det klarer du fint.
- Fortsæt, Ron. - Ja!
Gud, kigger du med?
- Er du okay? - Din lille laban.
Jeg vil savne dig.
Jeg vil også savne dig.
Men du tager fejl, hvis du tror livsglæden kommer fra menneskelige relationer.
Gud har placeret den overalt. I alt, vi kan opleve.
Folk skal bare lære at kigge anderledes på verden.
Det skal jeg prøve at huske.
Virkelig.
Det skal jeg nok.
Jeg vil fortælle dig noget.
Fra det jeg har kunne stykke sammen, -
- ud fra det, du har fortalt om din mor og far, -
- og du har dine synspunkter på kirken.
Men der er en større ting vi alle kan værdsætte, -
- og det lyder til du gerne vil kalde den Gud.
Men når du tilgiver, -
- så elsker du.
Og når du elsker, -
- skinner Guds lys på dig.
- Hold da helt kæft. - Vi har snakket om det sprog.
Jeg sagde det jo!
Hvor er de forbandede dyr henne? Jeg er kraftedme sulten!
Jeg er fucking sulten!
"I et øjeblik, genopdagede hun formålet med sit liv."
"Hun var på Jorden, for at forstå det vilde, og kalde hver ting ved det rette navn.
"Ved det rette navn."
Hvad hedder den?
Det er Viburnum edule.
Hedysarum alpinum.
Vild kartoffelplante.
Epilobium angustifolium. Ildblomst.
VILD KARTOFFELPLANTE
VILDE PLANTER
USPISELIG
SPISELIG
PLANTEN ER GIFTIG
GIVER VED INDTAGNING: LAMMELSE, HINDRER FORDØJELSE, KVALME
PLANTERNE MINDER MEGET OM HINANDEN
UDEN BEHANDLING LEDER DET TIL SULT OG DØD
Til helvede med det hele!
Dag 100: Klarede den! Men jeg er yderst svag.
Jeg er i bogstaveligste forstand blevet fanget i vildmarken.
22. marts 1992
Hvad laver du oppe? Den er halv fire.
Jeg hørte dig stå op for en halv time siden.
Jeg fornemmede, du ville være væk inden morgenmaden.
Jeg kører dig langt væk, til et sted hvor du kan tage et tog eller fly, -
- så du ikke strander her i ørkenen.
Jeg kørte dig gerne helt til Alaska, hvis ikke jeg skulle i kirke kl. 8.
- Ron, det behøver du ikke. - Jeg vil gerne.
Få dig startet på dit projekt.
- På mit... - Jeg ved det.
På dit store Alaska-eventyr.
Her. En machete.
En sammenklappelig fiskestang og andet godt.
- Ron... - Bare tag det.
Jeg tager tøj på, og møder dig ved bilen.
Nå, min ven.
Ja.
Jeg fik en idé.
Min mor var enebarn.
Det samme var min far.
Og jeg var deres eneste barn, -
- så når jeg er væk, er det slut på familietræet.
Min familie ophører.
Hvad siger du til, at jeg adopterer dig?
Jeg kan være din bedstefar.
Ron, kan vi tale om det, når jeg kommer tilbage fra Alaska?
Vil det være okay?
Ja. Det kan vi godt.
Okay, Ron.
Tak.
Hvordan lyder hans stemme nu?
Hvad ville han fortælle om nu?
Jeg indså, at ordene til mine tanker ikke var af betydning.
Chris skrev sin historie, -
- og kun Chris kunne fortælle den.
LYKKE...
...KUN ÆGTE...
...NÅR DEN DELES
"At kalde ting ved deres rette navn."
JEG HAR HAFT ET LYKKELIGT LIV FARVEL OG GUD VELSIGNE ALLE
"Ved deres rette navn."
Hvad hvis jeg smilede, -
- og kastede mig i favnen på jer?
Ville I så se...
...hvad jeg ser nu?
Til minde om Christopher Johnson McCandless
12. februar 1968- 18. august 1992
To uger efter Chris døde fandt jægere hans lig i bussen.
Dette selvportræt blev fundet ufremkaldt i hans kamera.
19. september 1992 fløj Carine med sin brors aske til Østkysten.
Hun havde den med på flyet, i sin rygsæk.