© anoXmous @ https://thepiratebay.se/user/Zen_Bud
- Vad är det? - Jag sa att bara jag skulle prata.
Men vad fan säger du?
Vem i helvete är du egentligen?
Mitt namn är...
...Oh Daesu.
- Varför retas du med henne? - Vänta lite, du.
Retas jag? Fan heller.
Okej! Okej, jag fattar. En minut bara. Ta det lugnt!
Daesu, sätt dig ner.
- Den här har druckit lite mycket. - Vänta, jag måste pissa först.
Jag har ju inte gjort något!
- Förbannade svin! - Lugna ner dig, Daesu.
Jag ber så mycket om ursäkt. Fan, jag måste pissa.
- Söt, inte sant? - Jag ser det. Sitt ner nu.
Idag är det min dotters födelsedag. Jag har köpt en present.
Små moln driver i vinden. En nöjesbåt flyter i floden.
Mitt namn - Oh Daesu - betyder: "Har lätt att komma överens."
Det är rent skitsnack, tycker jag. Det funkar ju inte idag.
Släpp mig!
- Håll käften, du! Tyst! - Släpp ut mig!
Låt mig vara.
- Sätt honom i en cell. - Far åt helvete!
- Ta honom nu. - Nä, nu jävlar!
Jag ser till att han inte ställer till det för sig igen.
Ha en trevlig kväll, konstapeln.
I vanliga fall är han så snäll så... Kom nu.
- Jag hälsar på snart. - Vi vill inte se dig här igen.
- Inte en chans, din gris. - Vänta på mig!
Mitt hjärtegryn, det är pappa. Pappa har med sig en present till dig.
Jag kommer hem om en liten stund, så vänta lite till.
- Låt mig tala med henne. Ge mig luren. - Joo-hwan vill prata med dig också.
Du vet väl vem Joo-hwan är? Vänta.
Hejsan, Yeun-hee. Det är bara jag, Joo-hwan.
Så idag är din födelsedag? Gratulerar!
Jag bjuder dig på någonting smarrigt imorgon. Hallå...?
Hejsan, Ja-hyun. Förlåt, jag vet att det är sent.
Daesu är på väg hem nu. Jag ber om ursäkt.
Vänta lite... Daesu, det är din fru.
Daesu?
Du, vänta lite. Kom hit. Prata med mig.
Jag ska inte fråga om jag får gå hem. Säg bara varför jag är här, okej?
Jag har ju suttit här i två månader redan.
Du, vänta. Kom hit.
Vad är det här för ställe?
Hur länge måste jag sitta här? Det kan du väl säga, va?
Stanna kvar, din usling.
Jag vet hur du ser ut, skithög. Du ska dö när jag kommer härifrån.
Förlåt, jag ska inte svära mer.
Men hur länge? En månad? Två, eller tre?
Hallå, vart är du på väg? Säg mig hur länge, förbannade usling!
Jag sa, säg mig hur länge, din skit! Må alla tusen jävlar ta er!
Om de sagt mig att jag skulle vara kvar här i femton år-
-hade det känts bättre då?
Kanske inte, trots allt.
Melodin spelas när gasen är på väg.
Den gas som får mig att somna.
Det var samma gas som ryssarna använde mot de tjetjenska terroristerna.
När jag vaknar så är håret nyklippt. Inte den bästa frisyr jag sett.
Men de byter i alla fall ut mina kläder och städar.
De är prydliga svin.
Jag äter inte spenat, så ta för dig.
Jag sa att jag inte vill ha spenat.
Ja-hyuns kropp hittades med ett djupt sår i nacken.
Eftersom det är fråga om ett mord och inga värdesaker har stulits-
-misstänker polisen ett hatmotiv.
Maken, som försvann för ett år sedan, är misstänkt för dådet.
Enligt vittnen så drack Oh Daesu och grannar har rapporterat många bråk.
Blodspår på brottsplatsen matchar Oh Daesu, liksom funna fingeravtryck.
Enligt källor har Oh Daesu också nyligen besökt sin fru.
Ett stulet familjealbum stöder också teorin om ett hatbrott.
Efter tre år har han fått så många rynkor i ansiktet.
Om du vid en telefonkiosk möter en man vars ansikte är täckt-
-av ett violett paraply, så föreslår jag att du bör ställa dig närmare en TV.
En TV är både en klocka och kalender.
Den blir en skola. Ett hem. En religion. En vän.
Och älskade. Men ändå...
Men ändå, min älskades sång tar slut alldeles för fort.
Jag skrev ner namnen på alla jag slagits med, stört eller sårat.
Det blev både min fängelsedagbok och en biografi över mina brott.
Jag trodde att jag levt ett normalt liv.
Men jag har begått så många synder.
Allt jag kunde tänka på under lång tid-
-var att den som satt bredvid måste klara sig med bara en matpinne.
Men ändå...
Men ändå!
Vem skulle fängsla mig så här?
Var det Yoo Heung-sam?
Kanske rentav Lee So-young eller Kang Changsuk?
Vem det än är, vänta du bara. Vänta lite till bara!
Jag ska slita dig i stycken så att ingen kan hitta din kropp någonstans.
Jag ska äta upp alltihop.
Det blir en linje för varje år.
Sex linjer till att börja med. Nästa år går nog lite lättare.
Ju fler tatueringar, desto kortare matpinne.
Ju kortare matpinne, desto större blir hålet i väggen.
I vilket fall så flyger dagarna förbi.
Nio år.
Tio år.
Elva år.
Tolv år.
Tretton år.
Fjorton år.
Om en månad är jag ute.
Om bara en månad är jag ute. Ute i det fria - jag.
Om en månad är jag ute. Ute härifrån.
Om en månad är jag ute. Exakt en månad. Fri!
Jag behöver pengar där ute.
Hur ska jag fixa det? Råna, eller stjäla?
Vad ska jag äta till middag?
Vad som helst duger utom friterade dumplings.
Med tanke på alla tutande bilar så måste jag vara i en stad.
Viktigast av allt, hur högt upp är jag? Tänk om det är 52:a våningen?
Även om jag dör i fallet så är jag ändå fri.
Jag är fri. Jag är fri. Om en månad så är jag fri.
Just nu så ligger du på en äng.
När du hör klockan ringa så vrider du på huvudet och ser dig omkring.
Du tittar ut över en oändlig äng av gräs.
Solen skiner, och det blåser en behaglig bris.
En människa.
Lämna mig ifred!
Snälla du.
Även om jag är värre än ett odjur, har jag inte rätt till ett liv?
Snälla du...
Även om jag är mycket, mycket värre än ett odjur...
Har jag inte rätt till ett liv?
Jo, det har du.
Alldeles nyss stod här en telefonkiosk. Nu är det bara lägenheter överallt.
Så jag skulle kasta mig från taket? Vilken dumskalle.
Din död får vänta tills jag hunnit berätta min historia.
Vad säger du?
Jag förstår.
Givetvis gör jag det. Nu ska jag berätta min.
Du förstår, jag vill dö för att jag är en...
Men vänta då!
En kvinnokropp.
Skratta och världen skrattar med dig.
Gråt och du får gråta ensam.
Mitt hem är borta, jag kan inte ringa några släktingar eller vänner.
Jag mördade ju trots allt min fru.
Nu är jag bara en till som är på flykt.
Vilket flängluder!
Flängluder...? Vad kan det vara?
Man lär sig inga svordomar från TV.
Kan femton år med mental träning komma till användning?
Det kan den.
Oplegnathus fasciatus.
Lever i varma vatten längs med kustrev.
En fisk med långsamma reflexer men den kämpar outtröttligt på kroken.
I Kyungsangprovinsen är den... Men vad är det som luktar!?
Fundera inte ens på att fråga. Jag vet inget alls.
Ursäkta?
Jag sa, ge mig någonting levande.
Ja, så var det. Det var längesedan.
Det är första gången jag är här.
Eller kanske inte?
Men hon påminner om någon.
Jag tyckte jag kände igen dig. Har vi träffats förut?
"Matrutan" - på kanal 11 varje torsdag. Med världens yngsta kvinnliga sushikock.
Jaså det... Så det är någon som tittar i alla fall.
En kvinnas händer sägs vara för varma för sushi.
Vad du kan mycket då.
Vem är du?
Vad tycker du om dina kläder?
Varför...
- Varför fängslade du mig? - Vem tror du att jag är?
- Yoo Heungsam? - Fel svar.
- Har Lee Soyoung hyrt in dig? - Nej, fel igen.
Lee Jongyong...? Kang Changsuk...?
Hwang Jooyeun? Kim Nasung? Park Ji-woo?
Im Dukyoon? Lee Jaepyung? Kuk Suran? Vem i helvete är du!?
Jag? En sorts student. Och det jag studerar är dig.
En Daesu-student. En expert på Daesu.
Vem jag är, är inte så viktigt. Varför är mer centralt.
Fundera på det. Gå igenom hela ditt liv. Efter skolan gör man väl sina läxor?
Kom ihåg; i vatten faller både små och stora stenar till botten.
Först måste jag fråga en sak.
Du hypnotiserade mig därinne. Vad gjorde du med mig?
Jag saknar dig så mycket. Skynda dig tillbaka hem.
Varsågod.
Den lever, ser du? Om du vill så skär jag till den.
Jag måste vara ovanlig, mina händer är väldigt kalla. Känn själv.
Vad tog det åt henne?
Hallå? Vakna!
Han sa: "I vatten faller både små och stora stenar till botten."
Har du vaknat nu?
Är allt som står här sant?
Febernedsättande fungerade faktiskt.
Hur kan du svimma så där när du är så vältränad?
Brist på solljus reducerar mängden av vitamin A och E i kroppen.
Så jag har inget skydd mot influensa längre.
Pratar du alltid så här konstigt?
Låset på badrumsdörren är trasigt så det går inte att låsa.
Men få inte för dig något, för då gör jag sushi av dig.
- Vad är det här? - Stolpiller.
Hur trodde du att jag fick i dig medicin när du tuppat av?
Kan femton år med mental träning få någon användning?
Det kan den inte.
Det var fult gjort av mig.
Efter att ha tagit hem dig men sedan avvisat dig-
-kan jag förstå att du blir arg. Det gör jag faktiskt.
Jag tog hit dig för att jag tycker om dig också.
Men...
Du vet inte ens vad jag heter. Mitt namn är Mido.
Du förstår... Senare, när jag är redo, så lovar jag att vara med på noterna.
Mitt tecken får bli sången i din dagbok: "Ansiktet jag saknar."
När jag sjunger den högt så var beredd.
Då det händer på riktigt så kanske jag gör lite motstånd.
Men bry dig inte om det. Ge mig allt vad jag tål!
Allt vad du tål?
Myrorna... Ser du dem fortfarande? Kryper det ännu under skinnet?
Klart att du ser myror så ensam som du varit.
Alla ensamma människor jag mött har någon gång hallucinerat om myror.
När jag funderade på saken så rör sig myror i grupp-
-så jag tror att det är därför som de ensamma ser just myror.
Men jag har aldrig sett några.
Hon ringde från utlandet för sex år sedan och frågade efter fadern.
Hon vet inte att han var den som dödade hennes mor.
Hon ringer oss istället för släktingar. Hennes koreanska har blivit sämre.
Fosterföräldrarna är läkare, tror jag.
Förlåt om jag frågar dig som är reporter, men...
Man har väl inte fångat Daesu än?
På framsidan finns din dotters adress, på baksidan en karta till din frus grav.
Vill du ringa henne?
Ska jag ringa, kanske?
Ska vi besöka graven tillsammans?
Nej. Först måste jag döda den uslingen.
BLÅ DRAKEN
- Är det samma? - Har inte tuggat än.
Den då? Var det rätt smak?
Om det så krävs hundra restaurangbesök - femton år med Blå Draken är outplånliga.
Ska jag skaffa ett konto åt dig? Har du en favoritfilm eller favoritlåt?
Nu har jag frågat honom om det.
Greven av Monte Cristo? Finns ingen med det namnet här.
Daesu, hur känns det större fängelset?
Vem är det där?
Vem är du?
En ensam prins i det högsta tornet.
Jag vet inte vem det är. Bara någon jag chattar med - om sushi.
Vart ska du gå?
- Vart är du på väg? - Jag kan inte lita på dig längre.
Den Magiska Blå Draken. Vad kan magi ha för betydelse?
Varför i helvete beställer de från en restaurang så långt bort?
Jag har sprungit förbi fem kinarestauranger redan, minst.
Mina lungor sprängs snart.
Säg åt kocken att inte ha så mycket lök i sina dumplings.
Visst.
- Ställ ner brickan och gå. - Okej.
Vi tar ingen som har livvakter.
Andra har specialiserat sig på sådant. Prata med dem istället.
Vi tar mest hand om småsaker.
Om det handlar om sex månader eller mer så ingår frakt, givetvis.
Varför låste du in mig, ditt jävla flängluder!?
Det vi gör här på våning 7 ½ förutsätter fullständig diskretion.
Du ska få betala för samtliga femton.
Varje tand jag drar ut gör dig ett år äldre.
Vill du prata nu, kanske?
Jag vet inget.
Jag såg aldrig hans ansikte, men jag har det inspelat.
Ni med blodgrupp AB, räck upp handen.
Bäst ni skyndar på, han har förlorat mycket blod.
Som väntat kommer jag inte överens med folk idag heller.
Nu har jag blivit ett odjur.
När jag fått min hämnd, kan jag bli den gamle Daesu igen?
Hoppsan! Gick det bra? Titta vad mycket blod.
Vad har du råkat ut för?
Till Saewoon, hus nummer 8. Ta hand om honom är du snäll.
- Tack så mycket. - Ingen orsak.
Då så... Hej då, Oh Daesu.
Hej då... Oh Daesu.
Svinen du inte vågar döda, slynorna du ändå vill ha - vi står till er tjänst.
Blir han inte galen av att sitta inlåst så länge?
Vill du inte det så kan vi blanda droger i hans vatten.
En lösning med Ristedal. Den används ofta för att behandla schizofreni.
Tidsperioden har stor betydelse så hur lång tid talar vi om?
- Femton år... Är det för länge? - Vad har han gjort för det?
Du förstår, Daesu snackar för mycket.
Gå och lägg dig.
Det är dags att besöka Joo-hwans internetcafé imorgon.
- Ta vilken dator du vill. - Joo-hwan.
Du förstår, Daesu snackar för mycket.
Har du hört den rösten förut? Finns det någon som hatar mig så mycket?
Jag kan väl inte minnas alla namnen på dina kvinnors äkta män.
- Vem är Mido? - En tjej som lipar för det minsta.
Joo-hwan, pratade jag alldeles för mycket bredvid mun?
Min vän, jag hoppas verkligen att du hittar honom bland dem du känner.
Från Evergreen: Grattis! Ditt fall preskriberades igår.
Men kom ihåg, för allt i världen:
Likt en gasell i jägarens hand. Likt en fågel ur en snara.
Befria dig själv.
Slut på citatet.
- Vad fan håller du på med!? - Något jag bestämde mig för i min cell.
Att jag inte litar på någon.
Vid bara misstanken så skapar jag en delad hemlighet oss emellan.
Det kontot - Monster - var en fälla jag satte upp just för dig.
Du tar hem en vild främling. Vem tror du att du är?
Vem är Evergreen?
Jag spårade den där Evergreen och fick fram ett namn.
- Har du en penna? - Vänta lite.
Han heter Su Daeoh. Ovanligt efternamn.
- Någon adress? - Här i Eungam. Saewoon, hus nummer 7.
Jag mår nog inte så bra. Mitt fängelse är bara lite större.
Evergreen. Vem är du?
Var det din fråga?
Du måste komma fram till svaren själv. Som en liten lek.
Först vem - sedan varför. Jag finns här hela tiden för dig.
Du får stilpoäng av mig. Fram till den 5:e juli har du på dig.
Oj, bara fem dagar kvar.
Är det för lite?
Håll ut. Om du klarar det så dör jag själv och inte Mido.
Just det, Mido.
Jag ska döda varje kvinna du älskar ända tills du dör.
Du är ju känd för att inte skydda dina kvinnor särskilt väl.
Så stark du är, herr Monster.
Du är verkligen det odjur jag har skapat.
Men så här du får inte reda på varför.
Femton år av funderingar för ingenting. Är det verkligen vad du vill?
Sätt dig ner.
Jaså, den kända tandtortyren.
Du kommer inte hinna tortera mig.
På grund av mitt svaga hjärta har jag fått en pacemaker.
Vet du vad jag bad doktorn om när den sattes in?
Dr Hopkins gav mig en fjärrkontroll, som kan stänga av motorn.
Varför det?
Så att jag kan dö när jag själv vill.
Du får 100 000 extra om du hinner.
Vad ska du göra nu?
Du vill döda mig, men då får du inte reda på varför du låstes in.
Du vill tortera mig, men jag hinner dö innan dess.
Så, vill du ta ut din hämnd eller få reda på sanningen?
Vilket svårt val.
Jag har vakat över dig i femton år.
Du förgyllde mitt liv. Jag hade det aldrig tråkigt eller ensamt.
Hämnden är bästa botemedlet för den som farit illa. Pröva själv.
Femton år av ditt liv, förlusten av fru och barn... Glöm allt det där.
Jag har hört sägas att hämnd är bra för hälsan.
Men vad händer sen? Jag gissar att smärtan kommer upp till ytan igen.
Hör du mig, Daesu?
Oh Daesu, vad trevligt det var att träffa dig igen.
Är hon fortfarande bunden? Du lämnade nog dörren öppen.
Rädda mig, Daesu.
Om jag så ska dö.
Den här tandläkaren är riktigt bra.
Sitt still. Ta det lugnt.
Du förstår, det sägs att själva tanken är det som gör att folk får ont.
Så tänk inte på någonting. Då blir du ännu modigare.
Nu är det dags för den äkta varan.
Hallå?
Vad snällt av dig att säga var han var.
Jag har ju knappt börjat än. Förlåt, vad sa du?
Då går vi då.
- Nu kan vi gå. - Stanna och slåss.
Stanna och slåss.
- Vilken hårding. - Din hand...
Jag ska hugga av din hand. Den har rört vid Midos bröst.
Jaha, men min tunga då?
Du litar fortfarande inte på mig, usling!?
Jag undersökte saken. Att banken vägrar betala ut dina pengar beror inte-
-på krångel med vår byggnad. De har vissa interna problem.
Så jag tror inte det blir fler problem, även om ordförande Chois andel är 25%.
- Daesu... - Ja?
Skulle han verkligen ha dödat mig?
- Ja. - För att du älskar mig?
- Daesu... - Vad?
Jag undrar var min kärlek finns. Natten känns så ensam.
Det vi sa till varandra genom blickar känns ända ut i fingrarna.
Så många nätter har förflutit. Ändå känner jag likadant för dig.
Tårar rinner längs mina kinder för det ansikte jag saknar så mycket.
De packade och åkte iväg i en hyrbil.
Mido ringde restaurangen och sa upp sig.
Vi åker när det här är klart.
Du borde vila lite idag.
Jag kan inte ens sova. Alldeles ensam och övergiven.
Professor Han, tror du att Mido förälskat sig i Oh Daesu...
...redan nu?
Daesu, det gör så ont.
Men jag gör allt för dig. Förstår du det?
- Hur höll du ut i femton år? - Man hittar alltid ett sätt.
Är det skönt? Du tycker det är riktigt skönt, eller hur?
Jag vill göra allt för dig.
Tänk inte på framtiden. Hoppas inte på för mycket.
Kanske jag borde tacka åren i fängelset.
Om jag inte suttit där, kunde Mido ändå tyckt om mig?
Han måste ha buggat oss för att veta det där om Parks hand.
Han kunde bara ha vetat var vi fanns om han skuggat oss.
Jag är buggad.
Kanske lät han dig gå-
-för att han tycker det är så roligt när du rusar runt på jakt efter hämnd.
Du kanske aldrig får veta varför, för att han vill ha det så.
Kan det vara så?
Evergreen Press är en tryckfirma. Evergreen Pasta-n-Pizza.
Evergreen Bevakning och Parkering. Evergreen Trädgård.
Evergreen Oldboys, en websida för alumni vid Sangnoks gymnasium.
Evergreen Secret Diary - en dagbok. "Norwegian Wood, an evergreen..."
Välkommen till Evergreen Oldboys, för alumni vid Sangnoks gymnasium.
- Men vi stänger nu. - Så jag kan inte få titta i arkivet?
Ni måste nog tända lamporna därinne.
Ta den tid ni behöver.
Joo-hwan, får jag fråga en sak?
Kommer du ihåg Lee Woojin i vår årskull? Jag tror han åkte till Amerika sen.
Lee Woojin?
Ingen jag minns. Så det är han? Hur kom ni fram till det?
Jag kände igen hans ansikte i en årsbok.
Ett namn säger mig ingenting. Har du något mer, som betyg eller så?
Minns du Lee Soo-ah? Hon gick samma år.
- Lee Soo-ah? Hon dog. - Vilken klass gick hon i?
Hon gick i min klass, näst efter din. Vad är det med henne?
Varför saknas hennes porträtt? På gruppfotot är hon med. Hur dog hon?
Just det, det kan inte du veta. Hon dog efter att du bytt skola.
Hon åkte ensam till dammen i Habchun och föll i vattnet där.
En vecka senare hittade man hennes uppsvällda kropp i vattnet.
- Hurdan var hon? - Hon? En riktig liten slampa.
Utåt sett var hon pryd, men innanför kläderna var hon ett luder.
Ryktet sa att hon knullat med nästan alla på skolan.
Jag borde ha hängt med lite oftare.
Jag har också hört att familjen var riktigt rik.
Bra betyg hade hon också. Men hon var ändå en riktig slampa.
Det du. Vad mycket man minns. Eller hur, Daesu?
Jag minns inte riktigt, det var ju så länge sedan, men du hade...
Vad håller du på med? Joo-hwan!?
Daesu...
Min syster var ingen slampa.
Det måste du acceptera.
Eftersom du tog bort din bugg så måste jag åka ändå ut hit för att tjuvlyssna.
Så nu har Joo-hwan dött på grund av dig. Är det förstått?
Jag ska döda dig! Ditt jävla svin!
Jag ska slita dig i stycken!
Kuksugare!
Vi har inte öppnat än. Kom tillbaka om en timme.
Någon med sex nya guldtänder rekommenderade dig.
Är det Park?
Jag fick flytta på grund av dig. Som en avskedspresent.
Jag har köpt en ny TV. Är den inte fin?
Jättemånga kanaler. Bra, va? Det finns dem som föredrar att stanna.
- Du levde så här i femton år? - Efter elva år så var det som ett hem.
Lägg av. Jag behöver inte pengar. Min fiendes fiende är min vän.
Handen ruttnade, så vi slängde den.
Så varför tog du med mig hit?
Släpp ut mig!
Låt henne gå om jag inte är tillbaka den 5:e juli.
Jag minns att någon brukade besöka mig.
- Vad gjorde hon med mig? - Vi hypnotiserade dig tre gånger.
- Sodiumbarbiturat? - TV lär dig allt, ser jag.
Rent nonsens.
Även om det var en katolsk skola, så skulle hon inte dött av ett rykte.
Det måste finnas ett annat skäl. Kanske var hon på smällen?
Jag har svårt att tro det om Soo-ah. Hon var så fin i kanten.
Jag vet att hon inte sa något-
-men hon var tillsammans med någon hela tiden.
Så vem kan det ha varit? Jag har faktiskt ingen aning.
Choon-shim, du kände väl Lee Soo-ah?
Vad hette hennes pojkvän?
Minns du inte? Prata inte strunt.
Vad vet du om att vara en kompis. Sluta nu. Vem skulle veta det då?
Vem? Joo-hwan?
Hur så?
Det vet jag vem det är.
Men hur kan han veta det? Jaså, säkert?
Okej då. Jag ringer dig senare.
Choon-shim sa, att Joo-hwan sa, att du är den som borde veta bäst.
Pling, pling - ur vägen.
Om du tvekar kan det gå riktigt illa.
Jag har aldrig sett på maken.
- Släck den där genast! - Men jag flyttar ju idag. Till Seoul.
- Så ta dig i brasan, syster Kim. - Du är allt en riktig tölp.
Det är du som är Daesu, va?
- Och fröken heter...? - Du är så populär bland tjejerna.
Du vet väl hur rykten är.
Jag har hört att du är rolig. Säg någonting.
Att det ska vara såna krav bara för att man är lite populär.
En kille och hans farsa besökte simhallen en dag, och då...
Nu måste jag gå.
Vi syns någon gång, klasskamrater!
- Lägg av! - Men kom igen.
- Stå still nu. - Nej.
- Kom hit nu. - Okej då.
- Nöjd nu? - Lyft upp kjolen lite.
- Lyft upp den! - Jag vill inte.
Vad är det?
Det kittlas.
Ge hit dem.
- Vad gör du? - Jag vill titta.
- Sluta!
Lägg av nu.
- Är du säker på att det var Soo-ah? - Jag vet inte vad hon heter.
Men hon går i din klass och åker runt på en röd cykel.
- Ha en trevlig resa. Vi syns i Seoul. - Vart är du på väg?
- Jag ska på dejt med Choon-shim. - Om du skvallrar så dödar jag dig.
Aldrig i livet. Du blir inlåst i femton år för att ha pratat om det där?
Var det en så stor synd?
I vatten faller både små och stora stenar till botten.
- Det är nog vad Lee Woojin anser. - Men varför just den 5:e juli?
Det var då som Lee Soo-ah dog.
Nu är allt över. Istället för att hämnas-
-så ville du få reda på varför du låstes in, eller hur?
Nu kan vi väl åka någonstans där han inte kan hitta oss?
Det kan inte sluta så här. Hämnden har blivit en del av mig.
Men du vet ju inte ens var han bor.
Likt en gasell i jägarens hand. Likt en fågel ur en snara.
Befria dig själv.
Ifrån Jamon, bok 6, vers 4. "Jamon" betyder maxim - grundsats.
Evergreen sa att han är i ett högt torn. Så sex och fyra måste vara våningsplan.
Fjärde våningen, sjätte våningen? Eller är det kanske den 64:e?
Takvåningen!
Vänligen tryck in koden.
Vad vill du att jag ska be för?
Fel kod. Vänligen försök igen.
Gode Gud...
Låt mig träffa en yngre man nästa gång.
Låt Woojin...
...buga för Daesu och be om förlåtelse.
Du låg med din syster.
Följ med upp så pratar vi om saken.
Ta honom!
Var inte så våldsam.
Åh, vad skönt.
Du låg med din syster...
...och det var jag som startade ryktet. Det var därför din syster dog.
Spegeln påminner mig alltid om den dagen. Inte sant?
Att radera mitt minne och tvinga mig att hitta sanningen var fel.
Jag vann, så nu ska du dö som du lovat mig.
Tror du att du glömt för att du blivit hypnotiserad? Är det säkert, det?
Vill du veta varför du inte minns?
Låt mig förklara.
Du bara "glömde", helt enkelt. Är det inte trist?
Men det stämmer att du har glömt. Det var ju trots allt inte ditt problem.
Ditt skvaller spred sig tills alla började tro att Soo-ah var gravid.
Till slut började min syster tro på ryktet själv.
Mensen slutade komma och magen svällde. Är det inte ironiskt?
Hur hanterar en flicka att vara mor till sitt syskonbarn?
Förstår du nu?
Din tunga fick min syster gravid.
Det var inte Lee Woojins kuk! Men däremot Oh Daesus tunga.
Var det därför du dödade henne?
Säg mig, hur mår den pojke som gjort sin syster med barn?
Du var säkert rädd. Alla skulle förstå när barnet väl var fött.
När du, efter att ha dödat henne, förstod att hon bara inbillat sig-
-så är ditt hat lätt att förstå.
Soo-ah dog ensam vid dammen, men vem tog då den här bilden?
Titta på datumet - 5:e juli.
Det här var inte alls kul.
Jag ska berätta färdigt. Min historia är jätterolig.
Hört talas om posthypnotisk suggestion?
Man föreslår något under hypnos som du ska göra när du vaknat upp.
Du har fortfarande inte fattat vitsen?
Du tar hem en vild främling. Vem tror du att du är?
Och du då, din usling?
Vi hypnotiserade er båda två.
Lyckligtvis så var ni extra mottagliga för hypnos jämfört med många andra.
Är det inte ironiskt? Ett ord får dig gravid. Ett ord får dig förälskad.
Men oavsett hur lätthypnotiserade ni var, och oavsett hur bra doktor Yoo är-
-så är det inte så lätt att få folk förälskade.
Vet du hur vi gjorde det?
Din första suggestion var att gå till just den restaurangen först av allt.
Sedan skulle du reagera på mobilsignalen.
Du skulle svara just så här:
- Vem är du? - Vad tycker du om dina kläder?
Mido skulle reagera på just de orden från en man.
När hon rörde vid din hand skulle din reaktion bli - givetvis.
Ditt största misstag var inte att inte finna svaret.
Du kan inte hitta rätt svar med fel frågor.
Det är inte: "Varför låste Woojin in mig?"
Utan: "Varför släppte han ut mig?"
Försök igen.
Varför släppte Lee Woojin ut Oh Daesu, efter femton år?
Hör du mig?
Mido vet väl inte sanningen?
Varför gömde du henne där?
För att han hatade mig då jag skar av hans hand?
Förstod du inte att det var en fälla?
Hur kan du skydda en kvinna med ditt huvud?
Jag har i hemlighet skött om Mido sedan hon var tre år.
Vad är det för fel på dig egentligen?
Och Parks hand? Din idiot. Du minns väl hans fängelse?
Jag köpte hela huset åt honom - i utbyte mot handen!
Daesu...!
Det står en låda här. En precis likadan violett låda.
- Han vill att jag öppnar den. - Nej! Gör inte det.
Öppna den inte, vad som än händer. Annars kommer något hemskt att inträffa.
Vad är det i den? Du vet, eller hur?
Mido, hjärtegrynet, vänta lite till. Jag kommer alldeles strax.
Kan du inte komma med en gång?
- Jag är så rädd. - Kan du vänta på mig?
Vänta på mig, snälla. Snälla?
Var en snäll flicka nu. Jag ringer tillbaka snart igen.
Jag ber dig...
Berätta inget för Mido om det här.
Hon har väl inte gjort någon illa?
Du vet att allt är mitt fel.
Jag har...
Jag har begått en enorm synd mot din syster.
Och jag har gjort dig illa. Jag ber tusen gånger om ursäkt.
Men snälla du, lämna Mido ifred.
Om Mido någonsin får höra sanningen från dig, ditt svin-
-ska jag slita dig i stycken, så att absolut ingen-
-kan hitta din kropp någonstans.
Hur då? Jo, för att jag ska äta upp alltihopa.
Woojin! Jag begick ett misstag. Glöm vad jag sade nyss.
Min herre! Högste chefen!
Woojin, vi är Evergreen Oldboys. Minns du kampsången?
Starka och seglivade som tallar... ur kära Sangnoks gymnasium är vi sprungna.
Jag gör vad du vill. Jag gör vad som helst. Jag ber dig.
Woojin, om du vill att jag blir en hund så är jag en hund.
Från och med nu är jag Woojins hund. Din lilla hundvalp.
Titta, så jag viftar på svansen.
Jag är en vakthund som skyddar ditt hus. Du är min husse och jag är din slav.
Lådan...
Låt den vara stängd.
Och nu då...?
Vad har jag nu kvar att leva för?
Det gör så ont.
Men jag gör allt för dig. Förstår du det?
Min syster och jag, vi älskade varandra trots att vi visste.
Kanske ni två kan klara det också?
Soo-ah...
Woojin, jag vet hur rädd du varit.
Men du måste släppa taget någon gång. Eller hur?
Glöm mig aldrig.
Jag ångrar ingenting. Gör du?
Det är allt som hänt fram tills idag.
Tack för att ni lyssnat på en så sorglig historia ända till slutet.
Jag hoppas ni förstår varför det blev ett brev. Min tunga talar inte längre.
Ärligt talat, så har jag ingen anledning till att hjälpa dig.
Men som du säkert förstår, den sista meningen berörde mig.
Även om jag är värre än ett odjur, har jag inte rätt till ett liv?
Hypnosen kan gå fel och skada dina minnen. Är du medveten om det?
Om du känner dig redo, stirra på trädet där framme.
Sakta förvandlas trädet till en pelare i betong.
Du står i Woojins takvåning. Det är en riktigt dyster kväll.
Ljudet av dina fotsteg bort mot fönstret ekar i hela rummet.
När jag ringer i min klocka delas du upp i två personer:
Oh Daesu, som inte har någon hemlighet. Samt den som håller hemligt - Monstret.
När jag åter ringer i min klocka, vänder sig Monstret om och börjar gå.
För varje steg åldras du ett år.
När Monstret når sjuttio steg så faller han död ner.
Det finns ingen anledning till oro, det blir en stilla död.
Lycka till i fortsättningen.
Vad är det som är fel? Se så du ser ut.
Är du inte här ensam?
Jag älskar dig, Oh Daesu.
© anoXmous @ https://thepiratebay.se/user/Zen_Bud