FREDAG DEN 1 1 . DECEMBER
KLOKKEN 14.43
Du spiste aldrig din frokost, gjorde du?
Jeg må hellere komme tilbage til kontoret.
De her forlængede frokostpauser giver min chef for meget mavesyre.
Så ring og fortæl din chef,
at du holder resten af eftermiddagen fri.
Det erjo fredag, og det er varmt.
Hvad skal jeg lave på min fridag? Følge dig til lufthavnen?
Vi kunne jo dase her lidt mere.
Vi skal først forlade værelset klokken tre.
Denne slags hotel er ikke interesseret i, hvornår du ankommer,
men hvornår du tager af sted...
Jeg hader at skulle være sammen med dig sådan et sted her.
Jeg har hørt om ægtepar, der med vilje
tilbringer en enkelt nat på et billigt hotel.
Når man er gift, kan man gøre ting med vilje.
Du taler ellers som en, der har været gift.
Det her er sidste gang.
-Til hvad? -Til det her.
Til at mødes med dig i hemmelighed, så vi kan være hemmelige.
Du kommer her ned på forretningsrejser, og vi sniger os væk i frokostpausen.
Jeg ville ønske, at du ikke ville komme.
Hvad gør vi så i stedet? Skriver vi lumre kærestebreve til hinanden?
Jeg skal af sted.
-Jeg kan komme i næste uge. -Nej.
lkke engang bare for at se dig? Spise frokost offentligt?
Vi kan godt mødes. Vi kan også spise middag.
Men helt respektabelt.
l mit hus med billedet af min mor på kaminhylden,
og min søster, der hjælper med at stege en stor steg til tre.
Og efter stegen
sender vi så søster i biografen og vender mors billede om?
Sam!
Okay.
Jeg vil se dig, når det er muligt.
Og ved alle lejligheder også de respektable.
Du fik respektabelt til at lyde urespektabelt.
Nej, jeg er helt med på den.
Det kræver tålmodighed, mådehold, en masse neglebideri.
Men ellers er det bare hårdt arbejde.
Men hvis jeg kan se og røre dig selv så enkelt, så gør det ikke noget.
Jeg er træt af at knokle for folk, der ikke er der.
Jeg knokler for at betale min fars gæld af, og han er i sin grav.
Min ekskones hustrubidrag,
og hun bor på den anden side af verden.
Jeg betaler også.
De, der mødes på hotelværelser, betaler også.
Om et par år så er min gæld betalt af.
Hvis hun gifter sig igen, så stopper hustrubidraget.
-Jeg har ikke engang været gift endnu. -Men du vil kunne lide det, når du bliver det.
Lad os gifte os.
Vil du bo sammen med mig på lageret bag isenkrambutikken i Fairvale?
Vi får det da sjovt.
Nårjeg sender penge til min ekskone, kan du slikke på frimærkerne.
Jeg vil gerne slikke frimærker.
Vil du gøre en ende på det her
og finde dig en anden?
Jeg har tænkt på det.
Hvordan kan du dog tænke på sådan noget?
-Kom nu ikke for sent til flyet. -Vi kan vel følges, ikke?
Jeg er sent på den, og du skal først have sko på.
Er hr. Lowery kommet tilbage fra frokost?
Han spiser frokost med køberen til huset på Harris Street.
Ham oliemagnaten. Derfor er han forsinket. Har du hovedpine?
Det går over.
Hovedpiner er som forsæt,
man glemmer dem, når de ikke længere gør ondt.
Har du aspiriner? Jeg har noget, ikke aspirin.
Min mors læge gav dem til mig på min bryllupsdag.
Teddy blev rasende, da han fandt ud af, at jeg havde taget noget beroligende.
Har nogen ringet?
Teddy ringede til mig. Min mor ringede for at høre, om Teddy havde ringet.
Din søster ringede og sagde, hun tog til Tucson for at handle,
og hun er væk hele weekenden og...
Det er så varmt som frisk mælk.
l piger skulle få jeres chef til at give jer aircondition.
Det har han råd til i dag.
Marion, vil du få kopierne af skødet klar til hr. Cassidy?
-Ja. -Så er det i morgen, min kære pige.
Nej, ikke dig. Min datter.
En baby.
Og i morgen skal min søde pige giftes bort.
Prøv lige at se min skat.
Atten år gammel
og hun har aldrig haft en ulykkelig dag i alle de år.
Kom, Tom. Der er aircondition på mit kontor.
Ved du, hvad jeg gør ved ulykkelighed?
Jeg køber det væk.
Er du ulykkelig?
lkke særligt.
Jeg køber det her hus til min skat i bryllupsgave.
40.000 dollars kontant.
Jeg køber ikke lykke. Jeg køber mig fra ulykke.
Jeg har aldrig mere på mig, end jeg har råd til at tabe.
-Tæl dem! -Det må jeg nok sige.
Det gørjeg ikke. Det er sådan, jeg beholder dem.
En kontant transaktion af denne størrelse er højst usædvanlig.
Hvad så? Det er mine egne penge.
Nu er det dine.
Lad os nu lægge dem i pengeskabet,
og på mandag når du er klar...
Når vi nu taler om at være klar,
hvor er så den flaske, du sagde, du havde i skrivebordet?
Nogle gange kan jeg ikke tie stille.
Lowery, jeg er ved at dø af tørst.
Jeg ville ikke have dem på kontoret over weekenden.
Læg dem i bankboksen,
så får vi ham til at skrive os en check på mandag.
Ja.
GEORGE LOWERY PRlVAT
Han flirtede med dig.
Han så nok min bryllupsring.
Kom ind.
Kopierne, hr. Lowery. Hvis De ikke har noget imod det, så tagerjeg hjem efter banken.
-Jeg har en mindre... -Gå du bare hjem.
Din chef og jeg skal ud
og have en lille fjer på, ikke?
-Naturligvis. Er du dårlig? -Kun lidt hovedpine.
Du har brug for en weekend i Las Vegas, verdens legeplads.
Jeg vil tilbringe weekenden i sengen. Mange tak.
Skal du ikke tage pillerne? Det slår hovedpinen ud.
Man kan ikke bedøve ulykkelighed med piller.
Jeg sætter pengene i banken, og så tagerjeg hjem og sover den væk.
Hvad i aIverden Iaver du her, Marion?
Selvfølgelig erjeg glad for at se dig. Det erjeg aItid.
Hvad er der, Marion?
Stop lige.
De har vist travlt.
Ja. Jeg ville ikke sove så længe.
Jeg kørte næsten galt i nat, fordi jeg var træt,
-så jeg besluttede at holde ind til siden. -Har De sovet her hele natten?
Jeg kunne som sagt ikke holde øjnene åbne.
Der er masser af moteller i nærheden. De skulle have...
Bare for at være sikker.
Jeg ville ikke sove hele natten. Jeg kørte ind til siden. Er det ulovligt?
-Nej, frue. -Så jeg kan køre?
Er der noget galt?
Naturligvis ikke. Opførerjeg mig sådan?
-Ja, helt ærligt. -Lad mig nu køre.
-Er der noget? -Hvilket?
Jeg harjo sagt, der ikke er noget galt,
udover at jeg har travlt, og De optager min tid.
Lige et øjeblik. Sluk motoren.
Må jeg se Deres kørekort?
-Hvorfor? -Tak.
HØJRE BANE MOD GORMAN
Jeg skal straks være der.
-Jeg er ikke i humør til problemer. -Hvad?
Et gammelt ordsprog siger: "Dagen første kunde giver flest problemer."
Men det erjeg ikke i humør til,
så jeg vil behandle Dem så fair, at De ikke får mulighed for...
Kan jeg bytte min bil for en anden?
Gør lige hvad, De har lyst til. Det gør kvinderjo. Er det Deres?
Ja. Der er intet galt med den.
-Jeg er bare... -Træt af den.
Hvorfor ser De Dem ikke omkring
og ser, om der er noget, De kan lide.
Så fårjeg en mekaniker til at kigge på Deres.
-Vil De have noget kaffe? -Nej, tak.
Jeg har travlt, og jeg vil bare bytte.
Hvis der er noget, folk ikke bør have,
når de køber brugte biler, så er det travlt.
Men dagen er som sagt for herlig til at diskutere. Jeg kører bilen i garagen.
Den ville jeg selv have valgt til Dem.
-Hvor meget? -Prøv den bare.
-Kør den en tur. -Den ser fin ud.
Hvor meget koster den med min egen i bytte?
Skal De ikke bruge den sædvanlige halvanden dag til at tænke over det?
De har vist travlt, hvad? Er der nogen efter Dem?
Selvfølgelig ikke.
Det er vist første gang, en kunde har vredet armen om på en sælger.
Jeg tror rundt regnet
Deres bil plus 700 dollars.
-700 dollars. -Der er altid tid til at diskutere penge, hvad?
Okay.
Jeg går ud fra, De kan bevise, bilen er Deres.
Har De alle papirerne i orden?
Jeg mener, jeg har de nødvendige papirer. Er her et toilet?
lndenfor.
Derovre.
Jeg tror hellere, De må tage en prøvetur.
Jeg vil ikke høre noget dårligt om California Charlie.
Det vil jeg helst ikke. Kan vi ikke ordne det og...
Jeg må hellere være helt ærlig.
-Jeg stoler da på Dem, men... -Men hvad?
Er der noget forkert i
at tage en beslutning og have travlt?
-Tror De, jeg har stjålet min bil? -Nej.
Okay, lad os gå indenfor.
Halløj!
Læg den bare derind, tak.
Tak.
Ja, hr. betjent, det var første gang, en kunde
har vredet armen om på en sælger.
Er der nogen efter hende?
Jeg må hellere tage et kig på papirerne.
-Var der noget gaIt med hende? -Hun opførte sig sådan.
Det sjove er, hun betaIte 700 doIIars kontant.
-Ja, hr. Lowery. -Caroline, er Marion ikke kommet endnu?
Nej, hr. Lowery, men hun kommer aItid Iidt for sent om mandagen.
Fortæl mig, så snart hun kommer.
Og ring til hendes søster. Ingen tager teIefonen hjemme.
Jeg har ringet tiI søsteren på hendes arbejde,
The Music Makers Music Store,
og hun vidste heIIer ikke, hvor Marion er.
Du må heIIere smutte hen tiI huset.
Måske er hun ude af stand tiI at tage teIefonen.
Det gør hendes søster. Hun er også bekymret.
Nej, jeg aner det ikke.
Jeg så Deres søster sidst, da hun forIod kontoret i fredags.
Hun sagde, hun ikke havde det godt og ville gå tidligt, og det fik hun lov til.
Det var sidste gang, jeg så... Vent lidt.
Jeg så hende senere, køre i bil...
Jeg tror heIIere, De må komme hen på mit kontor, hurtigt.
Caroline, få fat i hr. Cassidy for mig.
Jeg sagde detjo. AIIe de kontanter!
Jeg tager ikke ansvaret for det.
For himIens skyId.
En pige arbejder for en i 10 år. Man stoler da på hende.
Okay, du må hellere komme.
Jeg har ikke tænkt mig at kysse 40.000 doIIars farveI!
Jeg skal nok få dem tilbage, og mangler der nogle, skal hun nok få at betale!
-Jeg finder hende, stol på det. -Vent nu, Cassidy.
Jeg kan stadig ikke tro... Det må være et mysterium. Jeg kan ikke...
Du spurgte banken, ikke? De så hende aldrig, vel?
Og du kan stadig ikke tro det. Hold da op! Hun sad der, mens jeg hæIdte dem ud.
Så dårligt nok på dem. Lagde planer. Og hun flirtede også med mig!
BATES MOTEL - LEDlGT
Jeg hørte Dem slet ikke for regnen.
Gå bare ind.
-Sikke en aften. -Har De et ledigt værelse?
Vi har 1 2 ledige værelser.
De flyttede motorvejen.
Jeg synes nok, jeg var kørt af hovedvejen.
Det vidste jeg, at De måtte have.
Der er ingen, der stopper her, medmindre de er kørt forkert.
Men man skal ikke dvæle ved sine tab.
Vi bliver ved med at tænde lysene og følge formaliteterne.
Deres hjemmeadresse. Det er nok med byen.
Los Angeles.
Hytte et. Den ligger tættere på, hvis De ønsker noget.
Lige ved siden af kontoret.
Jeg vil bare gerne sove, og måske have lidt at spise.
Der ligger en restaurant cirka 1 5 kilometer længere henne lige uden for Fairvale.
-Erjeg så tæt på Fairvale? -25 kilometer. Jeg henter Deres tasker.
Der er godt nok indelukket her.
Madrassen er blød,
og der er bøjler i skabet og brevpapir, hvor der står Bates Motel på,
hvis De vil gøre vennerne derhjemme misundelige.
Og...
-Derovre. -Badeværelset.
Ja.
Hvis De vil noget, banker De bare på væggen.
-Jeg er på kontoret. -Mange tak, hr. Bates.
Norman Bates.
De skal da ikke ud igen for at køre hen til restauranten, vel?
Nej.
Vil De så gøre mig en tjeneste? Vil De spise middag med mig?
Jeg skulle lige til at spise.
Det er ikke noget særligt. Bare et par madder og mælk.
Men jeg så gerne, hvis De kom op til huset.
Jeg dækker ikke et fint bord, men køkkenet er rigtig hyggeligt.
-Det vil jeg gerne. -Okay.
Find De Dem til rette, og tag Deres våde sko af,
så erjeg tilbage, når maden er klar.
Okay.
Med min betroede paraply.
Nej! Sigerjeg dig!
Du skal ikke have fremmede piger til middag.
Med stearinlys sikkert. På en billig, erotisk måde
som unge mænd med billig, erotisk tankegang, kan gøre det!
Mor, vær nu sød.
Og hvad så efter middagen? Musik? Hviske-tiske?
Mor, hun erjo bare en fremmed. Hun er sulten, og regnen siler ned.
"Mor, hun er bare en fremmed." Som om mænd ikke lyster efter fremmede.
Jeg nægter at tale om væmmelige ting, forjeg væmmes ved dem!
Kan du forstå det, dreng? Gå så.
Fortæl hende, at hun ikke får stillet sin grimme appetit
med min mad eller min søn!
Eller skal jeg sige det, fordi du ikke tør?
-Hvad, dreng? Tør du, dreng? -Ti stille!
-Jeg har skabt problemer for Dem. -Nej.
Mor... Min mor...
Hvad er det, man siger?
Hun er ikke helt sig selv i dag.
Det skulle De ikke have gjort. Jeg er ikke så sulten.
Jeg beklager.
Jeg ville ønske, man kunne undskylde på andre vegne.
Tænk ikke på det.
Men nu hvor De har lavet mad, så kan vi jo ligeså godt spise det.
Det er måske varmere og mere rart på kontoret.
Det er holdt op med at regne.
Det er lidt for officiøst at spise her.
-Jeg har en stue her bagved. -Okay.
-Sid ned. -Tak.
De er meget venlig.
Det hele er til Dem. Jeg er ikke sulten. Værsgo.
De spiser som en fugl.
Og det ved De jo alt om.
Nej, egentlig ikke.
Jeg har hørt, at udtrykket "At spise som en fugl"
faktisk er en falsk... falskhed.
Fordi fugle spiser faktisk enormt meget.
Men jeg ved faktisk ikke noget om fugle.
Min hobby er at udstoppe ting.
Altså, konservering.
Jeg tror, jeg hellere vil udstoppe fugle, fordi
jeg hader, hvordan dyr ser ud, når de er udstoppede.
Altså, ræve og chimpanser.
Nogle folk udstopper også hunde og katte, men det kunne jeg ikke gøre.
Jeg synes kun fugle ser flotte ud som udstoppet, fordi...
Fordi de er lidt passive til at begynde med.
Det er en mærkelig hobby. Besynderlig.
-Også usædvanlig. -Det kan jeg forestille mig.
Det er slet ikke så dyrt, som man skulle tro. Faktisk er det billigt.
Bare nål og tråd, savsmuld.
Det eneste, der koster noget, er kemikalierne.
En mand bør have en hobby.
Det er mere end en hobby.
En hobby er noget, man fordriver tiden med, ikke fylder tiden ud med.
Er Deres tid så tom?
Nej.
Jeg bestyrer kontoret
og tager mig af hytterne og det udendørs
og løber små ærinder for min mor.
Dem, hun mener, jeg kan klare at tage mig af.
Går De ud med Deres venner?
En drengs bedste ven er hans mor.
De har aldrig oplevet et tomt øjeblik i Deres liv, har De?
-Jeg har haft min del. -Hvor skal De hen?
Jeg vil ikke snage.
Jeg leder efter en privat ø.
Hvad løber De væk fra?
-Hvorfor spørger De om det? -Det ved jeg ikke.
Folk løber ikke væk fra noget.
Regnen varede ikke længe. Ved De, hvad jeg tror?
Jeg tror, at
vi alle befinder os i vores private fælder,
fanget i dem, og ingen af os kan komme ud.
Vi kradser og skraber,
men kun ud i luften, kun mod hinanden.
Og vi rykker os ikke en tomme.
Nogle gange træder vi med vilje i fælden.
Jeg blev født ind i min. Jeg har ikke noget imod den mere.
Men det burde De. De burde have noget imod den.
Det harjeg også, men jeg siger ikke noget.
Hvis nogen talte til mig på den måde, jeg hørte,
den måde hun talte til Dem på...
Nogle gang når hun taler sådan til mig,
så harjeg lyst til at gå op og fortælle, at jeg forlader hende for evigt.
Eller i det mindste gå imod hende.
Men jeg ved, at jeg ikke kan.
Hun er syg.
Hun lød stærk.
Nej, jeg mener syg.
Hun måtte opfostre mig alene, efter min far døde.
Jeg var kun fem år, og det må have været hårdt for hende.
Hun behøvede ikke at gå på arbejde.
Han efterlod nogle penge.
For et par år siden mødte mor den her mand.
Han overtalte hende til at bygge det her motel.
Han kunne have overtalt hende til hvad som helst.
Da han så døde, var det et stort chok for hende.
Og den måde han døde på...
Det er måske ikke så godt at tale om, mens De spiser.
Det var for stort et tab for hende. Hun havde intet tilbage.
Undtagen Dem.
En søn er en dårlig erstatning for en elsker.
Hvorfor tager De ikke væk?
Til en privat ø som Dem?
Nej, ikke som mig.
Det kunne jeg ikke gøre. Hvem ville passe på hende?
Hun ville være deroppe helt alene.
Hendes brændeovn ville gå ud.
Der ville være koldt og fugtigt som en grav.
Hvis man elsker nogen,
så ville man ikke gøre det mod dem, selvom man hadede dem.
De må forstå, jeg hader hende ikke.
Jeg hader det, hun er blevet.
Jeg hader sygdommen.
Ville det ikke være bedre, hvis De fik hende anbragt
et sted...
Mener de en institution? Et galehus?
Folk kalder altid et galehus for "et sted", gør de ikke?
Anbring hende et sted.
Jeg beklager. Jeg ville ikke lyde uvenlig.
Hvad ved De om at være venlig?
Har De nogensinde set sådan et sted indefra?
Alle grinene og tårerne
og de onde øjne, der studerer en.
Skulle min mor være der?
Men hun erjo harmløs.
Hun er ligeså harmløs som en af de udstoppede fugle.
Jeg beklager.
Det virker bare, som om hun sårer Dem.
-Jeg mente det godt. -Folk mener det altid godt.
De klikker med tungen og ryster deres hoved
og foreslår noget så forsigtigt.
Jeg har dog selv foreslået det.
Men jeg hader selv at tænke på det.
Hun har brug for mig.
Hun erjo ikke ligefrem
fuldstændig tosset.
Hun bliver bare lidt gal nogen gange.
Vi bliver alle lidt gale en gang imellem.
Gør De ikke?
Jo.
Nogen gange kan en gang være nok.
Tak.
Tak, Norman.
Norman.
Går De allerede tilbage til Deres værelse?
Jeg er meget træt.
Og jeg har en lang køretur tilbage til Phoenix i morgen.
Har De det?
Jeg gik i en privat fælde der,
og jeg vil gerne tilbage og forsøge at få mig ud af den,
før det også er for sent for mig.
Er De sikker på, at De ikke vil blive lidt længere?
Bare for at snakke?
Det ville jeg gerne, men...
Okay.
Så serjeg Dem i morgen. Jeg tager morgenmad med, okay?
-Hvad tid? -Meget tidligt. Ved daggry.
Okay, frøken...
-Crane. -Crane. Det er rigtig.
Godnat.
Nej!
Mor! Åh, gud, mor!
Blod! Blod!
Jeg har prøvet mange mærker.
Jeg har indtil videre ikke haft meget held med dem, jeg har brugt.
Lad os se, hvad de siger om den her.
Der står, hvilke ingredienser, der er i,
og hvordan det med garanti udrydder alle insekter i verden,
men der står ikke, om det er smertefri eller ej.
Jeg siger, om man er insekt eller menneske, så skal døden være smertefri.
Jeg går ud fra, den her hævder at have flere og bedre kvaliteter end de andre.
Sam?
Sam! En dame vil tale med dig.
-Ja, frøken? -Jeg er Marions søster.
-Nåh, Lila. -Er Marion her?
-Selvfølgelig ikke. -Tak.
Er der noget galt?
Hun tog hjemmefra i fredags.
Jeg var i Tucson over weekenden, og jeg har ikke hørt fra hende siden.
lkke engang et telefonopkald.
Hør, hvis l er sammen om det her, så erjeg ligeglad,
men jeg vil tale med Marion, og hun skal sige,
jeg skal blande mig udenom, så gårjeg...
Bob, løb ud og hent noget frokost, ikke?
-Det er i orden. Jeg har den med. -Gå ud og spis den.
Hvad er det så, vi er sammen om?
Jeg beklager tårerne.
Har Marion problemer? Hvad er det?
Lad os alle tale om Marion.
Hvem er du, ven?
Mit navn er Arbogast, ven.
Jeg er privatdetektiv.
-Hvor er hun, frøken Crane? -Jeg kender ikke Dem.
Det ved jeg godt, for ellers kunne jeg ikke følge efter Dem.
Hvilken interesse har De i det?
Tja, 40.000 dollars.
-40.000 dollars? -Det er korrekt.
Nu må nogen godt fortælle mig, hvad der foregår.
-Der er grænser for, hvad jeg kan klare... -Rolig nu.
Rolig nu. Deres veninde har stjålet 40.000 dollars.
Hvad taler De om? Hvad er det her?
Hun skulle i banken med dem i fredags for hendes chef, men gjorde det ikke.
-Og ingen har set hende siden. -Nogen har set hende.
Nogen ser altid en pige med 40.000 dollars.
De vil ikke lægge sag an. De vil bare have pengene tilbage.
-Hvis hun er her... -Det er hun ikke.
Frøken Crane, må jeg stille et spørgsmål?
Kørte De hertil blot på grund af en formodning?
lkke engang en formodning. Bare håb.
Med lidt opfølgning kunne jeg godt tro Dem.
Jeg er ligeglad, om De tror mig eller ej.
Jeg vil bare se Marion, før hun sidder for dybt i det.
Har l undersøgt i Phoenix? På hospitalerne? Måske var hun ude for et uheld.
Nej, hun blev set forlade byen i sin egen bil,
af hendes arbejdsgiver, kan jeg tilføje.
Jeg kan ikke tro det. Kan De?
Vi tvivler altid hurtigst på folk,
der har et rygte for at være ærlige.
Jeg tror, hun er her, frøken Crane.
Hvor der er en kæreste...
Hun er ikke ude bagi med skruer og møtrikker,
men hun er her i byen et sted.
Jeg finder hende. Vi ses.
-Godaften. -Godaften.
Jeg kørte næsten forbi.
Jeg glemmer altid at tænde for lyset, men vi har ledige værelser.
Tolv faktisk. Tolv hytter, tolv ledige værelser. Slik?
Nej, tak.
Jeg har været på så mange moteller på to dage, at mine øjne lyser neon,
men det her er det første sted, der ser ud som om, det gemmer sig for verden.
Jeg skal fortælle Dem. Jeg glemte ikke at tænde for skiltet.
Det virker lidt meningsløst nu.
Hovedvejen plejede at ligge lige der.
Vil De med ind og skrive Dem ind?
Nej, jeg vil ikke være til ulejlighed.
-Jeg vil bare stille et par spørgsmål. -Det er okay. l dag er linneddag.
Jeg skifter altid sengetøj en gang om ugen, brugt eller ej.
Jeg hader lugten af fugt, gør De ikke? Det er sådan en...
En væmmelig lugt. Kom.
Vil De købe et motel?
Nej.
De sagde, De havde set så mange
i løbet af de sidste dage, så måske var De...
Hvad ville De spørge om?
Jeg leder efter en forsvundet person.
Jeg hedder Arbogast. Jeg er privatdetektiv.
Jeg prøver at finde en pige,
der har været forsvundet i omkring en uge fra Phoenix.
Det er et privat anliggende. Familien vil godt tilgive hende.
Hun har ikke problemer.
Politiet leder da ikke efter folk, der ikke har problemer.
-Jeg er ikke fra politiet. -Nå ja.
Vi har grundt til at tro, at hun kom her forbi.
Er måske stoppet i området her. Stoppede hun her?
Nej, ingen er stoppet her i et par uger.
Vil De kigge på billedet, før De hænger Dem op på det?
Hænger mig op?
-De taler ellers som en politimand. -Tag lige et kig på billedet.
-Er De sikker? -Ja.
Hun kan have brugt et alias.
Marion Crane er hendes rigtige navn,
men hun kan have skrevet sig ind under et andet.
Jeg ser faktisk lidt stort på, om folk lader sig registrere mere.
Man dropper formaliteterne én for én.
Jeg burde ikke bekymre mig om at skifte sengetøj,
men gamle vaner er svære at bryde.
Og det minder mig om...
-Hvad er det? -Det er lyset. Til skiltet.
Vi havde et par i sidste uge, som sagde, hvis ikke det var tændt,
så have de troet, det var et gammelt, forladt...
Det er lige min pointe.
De sagde, ingen havde været her i et par uger,
og så kommer et par forbi og vidste ikke, at l havde åben.
Ja.
Som De sagde, er gamle vaner svære at bryde.
Det er muligt, pigen kan have skrevet sig ind under et andet navn.
Har De noget imod, jeg kigger i bogen?
-Nej. -Tak.
Okay.
Jeg finder datoen et sted.
Se, der var ingen.
Lad os se, jeg har en prøve på hendes håndskrift.
Åh, ja.
Her har vi det.
Marie Samuels. Det var et interessant alias.
-Er det hende? -Ja. Det trorjeg.
Marie, Marion.
Samuels. Hendes kæreste hedder Sam.
Bar hun måske forklædning?
-Vil De se billedet igen? -Jeg løj ikke for Dem, hr...
Jeg ved godt, De ikke ville lyve.
Det er svært at holde styr på tiden her.
Jeg ved det.
Nå ja.
Ja, det regnede,
og hendes hår var helt vådt.
Det er faktisk heller ikke et godt billede af hende.
Det er det vel ikke.
Fortæl mig om hende.
Tja,
hun kom sent om aftenen, sov med det samme,
og tog af sted tidligt næste morgen.
-Hvor tidligt? -Meget tidligt.
Hvilken morgen var det?
Den...
-Næste morgen. Søndag. -Javel.
-Mødte hun nogen her? -Nej.
-Ankom hun med nogen? -Nej.
-Telefonerede hun eller... -Nej.
Lokalt?
Tilbragte De natten med hende?
Nej.
Hvordan kan De så vide, at hun ikke ringede til nogen?
Hun varjo meget træt og...
Nu begynderjeg at huske.
Jeg danner mig et mentalt billede.
Hvis man danner sig et mentalt billede...
Det er korrekt. Bare tag Dem tid.
Hun sad derhenne...
Nej, hun stod derhenne med en sandwich i hånden,
og hun sagde, hun skulle tidligt i seng,
fordi hun skulle køre langt dagen efter.
-Hvor henne? -Der hvor hun kom fra.
Nej, De sagde før, hun sad derhenne... Stod derhenne...
Ja, i min stue der.
Hun var meget sulten, og jeg lavede en sandwich,
og så sagde hun, at hun var træt, og hun ville sove med det samme.
Jeg forstår. Hvordan betalte hun Dem?
-Kontant? Med check? -Kontant.
Med kontanter.
-Og da hun kørte, så kom hun ikke tilbage? -Hvorfor skulle hun det?
Ja.
Nå, hr. Arbogast. Det må vist være det.
Jeg skal til at arbejde, hvis De ikke har noget imod det.
Det harjeg faktisk.
Sovsen skiller, hvis den ikke hænger sammen. Og det hænger ikke sammen.
Der mangler noget.
Jeg ved ikke, hvad De forventer, jeg skal vide.
Folk kommer og gårjo.
-Det er rigtigt. Er hun her stadig? -Nej.
Hvis jeg ville undersøge alle hytterne, dem alle 1 2,
så skulle jeg bruge en kendelse.
Hvis De ikke tror mig, kan De hjælpe med at skifte sengetøj.
-Okay? -Nej, tak.
Har De skiftet mening?
Jeg må have et af de her ansigter, som man bare stoler på.
-Er der andre hjemme? -Nej.
Der sidder ellers nogen i vinduet.
-Nej, der gør ikke. -Det gør der. Kig selv.
Det må være min mor.
Hun er invalid.
Det er nærmest som at bo alene.
Jeg forstår.
Hvis den her pige, Marion Crane, var her, så ville du ikke skjule hende, vel?
-Nej. -lkke engang hvis hun betalte godt?
Nej.
Lad os nu antage, at hun ville have Dem til at beskytte hende.
Så ville De vide, at De blev udnyttet.
De ville ikke være til grin, vel?
-Jeg er ikke til grin. -Jeg...
Og man kan ikke gøre mig til grin, ikke engang en kvinde.
-Det var ikke for at betvivle Deres manddom. -Hør her.
Måske gjorde hun mig til grin, men ikke min mor.
Så mødte Deres mor hende. Må jeg tale med hende?
Nej. Jeg sagde jo, hun er besværet.
Bare et øjeblik. Det er alt.
Måske er der noget, De har overset.
Gamle, syge kvinder er som regel ret skarpe.
-Hr. Arbogast... Jeg tror, jeg har... -Bare et øjeblik. Jeg vil ikke forstyrre.
-Jeg tror, jeg har talt nok med Dem. -Ja, men kun...
Jeg tror, det ville være bedre, hvis De gik. Tak.
Okay.
De ville spare mig for en del arbejde, hvis jeg fik lov at tale med hende.
-Skulle jeg også bruge en kendelse til det? -Ja.
Okay. Mange tak.
Hej, Loomis. Det er Arbogast. Er Lila der?
Lad mig tale med hende.
Hej, Lila.
Marion var deroppe.
Ja, hun tilbragte lørdag nat på Bates Motel.
Det ligger ude ved den gamle hovedvej.
Jeg ved også, hvilket værelse hun havde. Det var nummer et.
Den unge fyr, der bestyrer stedet, sagde, hun kun var der en nat
og tog af sted næste dag.
Nej, ikke nøjagtigt.
Jeg udspurgte ham, tro mig, men jeg fik vist det ud af det, jeg kunne.
Jeg må bare tage den herfra.
Jeg er godt nok ikke helt tilfreds...
Fyren havde en syg, gammel mor.
Jeg tror, hun så Marion og talte med hende.
Nej, desværre ville han ikke lade mig tale med hende.
Det skulle jeg, men jeg tror, jeg tager tilbage til motellet først.
Nej, bliv bare hos Loomis. Jeg er tilbage om en time.
Okay. Hør, jeg...
Jeg tror, du vil blive glad for, hvad jeg tror.
Jeg tror, vores ven Sam Loomis ikke ved, at Marion var her.
Okay. Vi ses om en time eller mindre.
Okay. Farvel.
Bates?
Nogle gange har lørdag aften en trist lyd.
Har du lagt mærke til det, Lila?
Sam, han sagde en time eller mindre.
Ja.
-Der er gået tre. -Skal vi bare sidde her og vente?
Han kommer tilbage.
Lad os nu bare vente, ikke?
-Hvor langt er der til den gamle hovedvej? -Vil du tage derud?
-Overraske Arbogast og den gamle dame... -Ja.
-Måske ryste hende lidt. -Ja!
-Det ville ikke være klogt. -Tålmodighed ligger ikke til min familie.
-Jeg tager derud. -Hør, Arbogast sagde...
En time eller mindre.
-Jeg tager af sted. -Du finder det aldrig.
-Bliv her. -Hvorfor kan jeg ikke tage med?
Det ved jeg ikke. En af os skal være her, hvis han kommer tilbage.
Skal jeg så bare sidde her og vente?
Ja. Bliv her.
Arbogast?
Arbogast!
-Er han ikke kommet tilbage? -Sam!
lngen Arbogast, ingen Bates. Kun den gamle dame hjemme.
Syg, gammel dame, der ikke kan komme til døren. Eller som ikke vil.
Hvor kan han være taget hen?
Måske fandt han et spor. Måske tog han videre.
-Uden at ringe til mig? -Han skulle skynde sig.
Han ringede, da han kun havde en utilfredsstillet fornemmelse.
Tror du ikke, han ville have ringet, hvis han havde noget at gå efter?
Jo, det trorjeg.
-Lad os tage hen til Al Chambers. -Hvem er det?
-Vores vicesherif. -Okay. Lad mig hente min frakke.
Godaften.
Jeg ved ikke, hvorjeg skal begynde andet end med begyndelsen.
Ja.
-Det her er Lila Crane fra Phoenix. -Goddag.
Hun er her for at lede efter sin søster. Der er en privatdetektiv, der hjælper...
Vi fik en opringning fra ham,
hvor han sagde, han havde sporet hende til det gamle motel.
Det må være Bates Motel.
Han ringede og sagde, han ville udspørge fru Bates.
Er Norman blevet gift?
Nej, det trorjeg ikke. Det var hans gamle mor.
Det var tidligere på aftenen. Vi har intet hørt eller set til ham.
Hvor længe har Deres søster været væk?
Hun forsvandt sporløst fra Phoenix for en uge siden i går.
Hvordan har De og denne detektiv kunnet spore hende til Fairvale?
De troede, hun ville besøge mig.
-Forlod hun Phoenix ved egen hjælp? -Ja.
Hun er vel snarere løbet væk end forsvundet.
-Det er rigtigt. -Fra hvad?
-Hun har stjålet nogle penge. -Mange?
40.000 dollars.
Og politiet har ikke kunne...
Alle troede, at hvis de kunne få hende til at give pengene tilbage,
så kunne de undgå at blande politiet ind i det.
Det forklarer privatdetektiven. Han sporede hende til Bates' sted.
Hvad sagde han præcist, da han ringede til Dem?
Han sagde, Marion havde tilbragt en nat der og var taget videre.
Med de 40.000 dollars?
Han sagde ikke noget om pengene.
Det er vel ikke vigtigt, hvad han sagde i telefonen?
Han skulle komme tilbage og fortælle os,
når han havde talt med moderen, og gjorde det ikke.
Det er det, jeg vil have, De gør noget ved.
Som hvad?
Jeg beklager, hvis jeg virker ængstelig.
Jeg er bare sikker på, noget er galt, og jeg må vide, hvad det er.
Jeg tror også, der er noget galt, men ikke det samme.
Jeg tror, der er noget galt med Deres privatdetektiv.
Jeg tror, han fandt et godt spor til, hvor Deres søster skulle hen,
sikkert fra Norman Bates,
og ringede til Dem for at holde Dem hen, mens hans kørte efter hende og pengene.
Nej, han sagde, han var utilfreds og kørte tilbage.
Hvorfor ringer du ikke til Norman og hører, hvad der skete?
På denne tid?
Han var der ikke, da jeg var der for lidt siden.
Hvis han er tilbage, er han nok ikke gået i seng.
Han var ikke ude, da du var der,
han åbnede bare ikke døren midt om natten, som nogle folk gør.
Fyren er en eneboer.
Husk bare på den uheldige episode for omkring 1 0 år siden.
Vær sød at ringe.
Florrie, sheriffen vil have dig til at stille om til Bates motel.
Hej, Norman? Det er sherif Chambers.
Jeg har det fint, tak.
Vi har et problem her.
Har du fået besøg af en fyr her til aften...
Det ville ikke være en kunde.
-Han er en privatdetektiv, navnet er... -Arbogast.
Arbogast.
Og efter han tog af sted?
Nej, det er i orden, Norman.
Detektiven var der. Norman fortalte om pigen,
detektiven takkede ham og kørte væk.
Og han kom ikke tilbage? Han talte ikke med moderen?
Deres detektiv fortalte Dem, at han kom ikke tilbage,
fordi han skulle udspørge Norman Bates' mor, ikke?
Jo.
Norman Bates' mor har været død og begravet
på Green Lawn-kirkegården i de sidste 1 0 år.
Jeg hjalp Norman med at vælge den kjole, hun er begravet i. Vincagrøn.
Det er ikke alene lokalhistorie, Sam.
Det er det eneste tilfælde af mord og selvmord i Fairvales historie.
Fru Bates forgiftede den her fyr, hun kom sammen med,
da hun fandt ud af, han var gift.
Og så tog hun selv en dosis.
Stryknin. Grim måde at dø på.
Norman fandt dem døde sammen.
l sengen.
Mener l, den gamle dame, jeg så sidde i vinduet, ikke er Bates' mor?
Vent nu lidt, Sam. Er du sikker på, du så en gammel dame?
Ja! l huset bag motellet!
Jeg råbte og buldrede, men hun ignorerede mig!
Siger du, at du så Norman Bates' mor?
Men det må det have været, for Arbogast sagde det også!
Og den unge mand ville ikke lade ham se hende, da hun var for syg.
Hvis kvinden deroppe er fru Bates,
hvem er så begravet på Green Lawn-kirkegården?
Så, mor, nu kommerjeg med noget...
Jeg beklager, dreng,
men du ser da latterlig ud, når du giver mig ordrer.
Vær nu sød, mor.
Nej! Jeg vil ikke gemme mig i frugtkælderen.
Erjeg måske en frugt?
Jeg bliver lige her.
Det er mit værelse, og ingen kan tvinge mig ud,
slet ikke min store, modige søn.
De kommer nu, mor.
Han kom efter pigen, og nu kommer de efter ham.
Mor, det er bare i et par dage.
Bare et par dage så de ikke finder dig.
Bare et par dage?
l den mørke, klamme frugtkælder? Nej!
Der har du gemt mig en gang, dreng, og det gør du ikke igen, aldrig!
Se at komme ud!
-Jeg sagde, du skulle gå ud. -Jeg bærer dig, mor.
Norman, hvad tror du, du laver?
Rør mig ikke! Lad være, Norman!
Sæt mig ned! Jeg kan selv gå.
FAlRVALE KlRKE
-Godmorgen. -Godmorgen.
Godmorgen.
Vi tænkte, vi ville køre med ud til motellet.
-Han har allerede været der. -Tog derud før tjenesten.
-Har l to spist morgenmad? -Fandt De ingenting?
lngenting. Lad os gå lidt væk.
Hvad sagde han om min søster?
Bare hvad han sagde til detektiven. Hun brugte et falsk navn.
Jeg så selv bogen.
Så faktisk hele stedet. Drengen er alene der.
-lngen mor? -Det må have været en illusion, Sam.
Jeg ved godt, du normalt ikke ser syner,
men der var ingen kvinde, og jeg tror ikke på spøgelser,
-så det var det. -Jeg tror stadig, der er...
Det kan jeg se. Jeg beklager, jeg ikke kunne gøre mere.
Men l skal komme forbi kontoret
og melde hende savnet samt anmelde tyveri.
Jo før l lader loven tage sig at dette,
desto hurtigere bliver Deres søster fundet.
Hvad siger l?
-Jeg ved ikke. -Det er søndag.
Kom over til huset og anmeld omkring spisetid.
Det gør det mere rart.
-Også dig, Sam. -Mange tak.
-Måske serjeg syner. -Nej, du gør ikke.
Skal jeg køre dig forbi hotellet, eller...
Sam.
Jeg bliver ikke tilfreds, førjeg tager derud.
Heller ikke mig. Kom.
Vi må hellere beslutte, hvad vi skal sige eller gøre, når vi kommer.
Vi lader os skrive ind som mand og kone.
Vi bliver vist hen til hytten,
og vi gennemsøger hele stedet.
Gad vide, hvor Norman Bates er eneboer henne?
Der er nogen ved vinduet. Jeg så gardinet bevæge sig.
Kom.
-Ja? -Jeg skulle lige til at ringe efter Dem.
l vil vel have et værelse.
Vi prøvede at nå helt til San Francisco,
men vi bryder os ikke om synet af himlen.
-Det ser ud til at blive dårligt vejr. -Okay.
-Jeg viserjer hen til hytte 1 0. -Skal vi ikke skrive os ind?
Nej. Det er ikke nødvendigt.
Min chef betaler for rejsen, og den er 90 % forretning.
Han vil have kvitteringer for alt.
Jeg må hellere skrive mig ind og få en kvittering.
Tak.
-Jeg henterjeres tasker. -Vi har ingen.
-Så viserjeg jer værelset. -Det er første gang, jeg har set det.
Hvis man tjekker ind andre steder uden taske,
så skal man betale forud.
1 0 dollars.
Kvitteringen.
Jeg går i forvejen.
Her er kvitteringen. Nu skal jeg vise jer værelset.
Det gør ikke noget. Vi finder det.
Vi må ind i den hytte og undersøge den,
lige meget hvad vi måtte finde, eller hvor meget det gør ondt.
Jeg ved det.
Hvis der er sket noget, tror du, det skete der?
Jeg ved det ikke.
Men hvis du havde en dårlig forretning som dette motel,
hvordan ville du så komme væk?
Hvad skulle der til at starte et nyt sted?
40.000 dollars?
Hvordan kan vi bevise, at...
Hvis han åbner et motel på den nye hovedvej inden for et år...
Der må være beviser, der findes nu,
noget der beviser, han fik pengene fra Marion på en eller anden måde.
-Hvorfor er du så sikker? -Arbogast. Han kunne lide mig.
Eller han havde ondt af mig, og han var ved at føle det samme for dig.
Jeg kunne fornemme det, sidst jeg talte med ham.
Han ville ikke tage noget sted hen
eller gøre noget uden at sige det, medmindre han blev stoppet.
Og han blev stoppet. Så han må have fundet ud af noget.
Vi starter med hytte et.
Hvis han ser os, så går vi bare en tur.
Bates.
-lntet forhæng. -Sam!
-Se! -Hvad er det?
En udregning. Den blev ikke vasket ud. Se.
Nogle tal er blevet lagt til eller trukket fra 40.000.
Det beviser, Marion var her.
-Det er for tilfældigt... -Bates har ikke nægtet, hun var her.
Beviser det ikke, han fandt ud af det med pengene?
Skal vi spørge ham, hvor han har gemt dem?
Nej.
Men den gamle kvinde, hvem hun end er, fortalte Arbogast noget.
Hun skal fortælle os det samme.
-Du kan ikke gå derop. -Hvorfor ikke?
-Bates. -Lad os finde ham.
En af os kan opholde ham, mens den anden finder den gamle dame.
Du kan ikke holde ham stille, hvis ikke han vil holdes.
-Jeg kan ikke lide, du går ind i huset alene. -Jeg kan klare en gammel, syg kone.
Jeg finder Bates og holder ham hen.
Vent lidt.
Hvis du får noget ud af moderen,
kan du selv finde vej tilbage til byen?
Ja, naturligvis.
Hvis du finder noget, så stop ikke for at fortælle mig det.
-Leder De efter mig? -Det gjorde jeg faktisk.
Min kone tager sig en lur,
og jeg er aldrig stille nok for hende, så jeg tænkte, vi kunne tale.
-Godt. Er De tilfreds med hytten? -Ja, den er fin.
Det er vist mig, der har talt hele tiden.
Jeg troede, det var folk, der var mest alene,
der talte hele tiden, når lejligheden bød sig.
Og her lytter De bare.
De er da alene her, ikke?
Jeg ville blive skør.
Det ville dog være en ekstrem reaktion, ikke?
Bare et udtryk.
Jeg mente, jeg ville gøre næsten alt for at komme væk.
-Ville De ikke? -Nej.
Fru Bates?
Jeg siger ikke, De ikke burde være tilfreds her,
jeg tvivler bare på, at De er det.
Jeg tror, hvis De fik muligheden for at slippe væk, ville de sælge stedet.
Stedet? Det er min eneste verden.
Jeg er vokset op i huset der. Jeg havde en glad barndom.
Min mor og jeg var mere end lykkelige.
De ser bange ud. Harjeg sagt noget skræmmende?
Jeg ved ikke, hvad De har sagt.
Jeg har talt om Deres mor, om Deres motel.
-Hvordan vil De gøre det? -Gøre hvad?
Købe et nyt i en ny by, hvor De ikke skal skjule Deres mor.
Hvorfor tager De ikke Deres bil og kører væk?
Hvor vil De få pengene fra til at gøre det?
Eller har De allerede gemt nogle af vejen?
-Ti stille! -En masse penge. 40.000 dollars.
Deres mor ved sikkert, hvor pengene er, og hvad De gjorde for at få dem.
Jeg tror, hun vil fortælle os det.
Hvor er hende pigen, De kom med? Hvor er hun?
Fru Bates.
Jeg er Norma Bates!
RETSBYGNlNG
Hvis nogen får et svar, så vil det være psykiateren.
Selv jeg kunne ikke nå ind til Norman, og han kender mig.
-Kan De holde varmen, frøken? -Ja.
Talte ham med Dem?
Nej.
Jeg fik hele historien, men ikke fra Norman. Jeg fik den fra hans mor.
Norman Bates eksisterer ikke længere.
Han eksisterede kun halvt til at begynde med.
Og nu har den anden halvdel taget over,
sikkert permanent.
Dræbte han min søster?
Ja. Og nej.
Hvis De prøver at lægge noget psykologisk til grund
for et forlig, som den her fyr godt vil...
En psykiater lægger ikke noget til grund.
Han prøver blot at forklare det.
-Men min søster er... -Ja.
Det beklagerjeg.
Også privatdetektiven.
Hvis l trækker vod i sumpen i området omkring motellet, vil l...
Har De uløste sager om forsvundne personer?
-Ja, to. -Unge piger?
-Tilstod han... -Som jeg sagde: Moderen.
Sådan som jeg forstod det ud fra moderens forklaring,
det vil sige, moderens halvdel af Normans sind,
skal vi ti år tilbage
til dengang Norman myrdede sin mor og hendes elsker.
Han var allerede alvorligt forstyrret, havde været det siden faderen døde.
Hans mor var en omsvøbende, krævende kvinde,
og i årevis levede de to som om, der ikke var andre i verden.
Så mødte hun en mand,
og det virkede på Norman, at hun kastede ham til side for denne mand.
Det gjorde ham sindssyg, og han dræbte dem begge to.
Moderdrab er nok den mest utålelige forbrydelse,
og mest utålelig for den søn, der begår den.
Derfor måtte han slette forbrydelsen i det mindste i hans sind.
Han stjal hendes lig.
Et kiste med noget tungt i blev begravet.
Han skjulte liget i frugtkælderen,
behandlede det for at beholde det så godt som det nu kunne.
Og det var stadig ikke nok.
Hun var der, men hun var et lig.
Så han begyndte at tænke og tale for hende,
gav hende halvdelen af sit liv, så at sige.
Til tider kunne han være begge personligheder og føre samtaler.
Til andre tider ville moderens halvdel tage helt over.
Han var aldrig helt Norman, men han var ofte kun moderen,
og fordi han var så dødeligt jaloux på hende,
antog han, at hun var ligeså jaloux på ham.
Hvis han derfor følte en stærk tiltrækning til andre kvinder,
så ville modersiden af ham gå amok.
Da han mødte din søster,
blev han rørt af hende, ophidset af hende.
Han ville have hende.
Det udløse moderens jalousi, og moderen dræbte pigen.
Efter mordet vendte Norman tilbage, som fra en dyb søvn,
og som en pligtopfyldende søn dækkede han over sporene for den forbrydelse,
han var overbevist om, hans mor havde begået.
Hvorfor gik han sådan klædt?
Han er transvestit.
lkke helt.
En mand, der går i kvindetøj for at opnå kønsskifte
eller tilfredsstillelse, er en transvestit.
Men i Normans tilfælde gjorde han blot, hvad der var muligt,
for at bibeholde illusionen om, at hans mor var i live.
Og da virkeligheden kom for tæt på,
da faren eller lysten truede den illusion,
klædte han sig ud med en billig paryk, han havde købt.
Han gik omkring i huset, sad i hendes stol, talte med hendes stemme.
Han prøvede at være sin mor.
Og nu er han det.
Det var det, jeg mente, da jeg sagde, jeg fik historien fra moderen.
Når sindet huser to personligheder,
så er der altid en konflikt, en kamp.
l Normans tilfælde er kampen slut,
og den dominerende personlighed har vundet.
Og hvad med de 40.000 dollars? Hvem fik dem?
Sumpen. Det var forbrydelser af begær ikke profit.
Han fryser en smule. Kan jeg give ham et tæppe?
-Ja, værsgo. -Okay.
Tak.
Det er trist, når en mor skal sige de ord,
der fordømmer sin egen søn,
men jeg kunne ikke Iade dem tro, atjeg kunne begå mord.
De sætter ham bag lås og slå, som jeg skulle for mange år siden.
Han har aItid været sIem,
og i sidste ende viIIe han fortæIIe, atjeg sIog de piger og manden ihjeI,
som om jeg kunne andet end bIot sidde og stirre,
som en af hans udstoppede fugIe.
De ved, jeg ikke engang kan bevæge en finger, og jeg viI ikke.
Jeg sidder bare her og er stiIIe, hvis nu de skuIIe mistænke mig.
De kigger sikkert på mig. Lad dem bare.
Lad dem se, hviIken person jeg er.
Jeg viI ikke engang svirpe tiI fIuen.
Jeg håber, de kigger. Så vil de kunne se.
De viI se det og vide det,
og de viI sige: "Hun kunne ikke engang gøre en fIue fortræd."
SLUT
Danish