SJÄTTE SINNET
Det börjar bli kallt.
Det där är en fin ram.
En fin ram är det.
Hur mycket...
...tror du en sån ram kostar?
Du låter som Dr. Seuss när du har fått ett järn.
Anna, det är allvar.
Allvar är det.
Jag tror den har kostat minst ett par hundra dollar.
- Jag ska läsa. - Låter jag verkligen som Dr. Seuss?
För hans enastående framsteg
inom barnpsykologin,
hans hängivna arbete för att förbättra livskvalitén
Skärp dig nu!
förbättra livskvalitén
för oräkneliga barn och deras familjer,
tilldelar Philadelphia stad sin son,
Dr. Malcolm Crowe - det är du -
borgmästarens utmärkelse för framstående yrkesarbete.
De kallar dig sin son.
- Oj. -
Vi måste hänga den på toaletten.
Det här är en stor kväll för oss.
Äntligen får du erkännande för dina uppoffringar...
...att du t.o.m. har låtit mig komma i andra hand...
...efter barnfamiljerna.
De säger också att min make har en speciell gåva.
En gåva som kan skänka barn...
...styrka i situationer...
...där de flesta vuxna hade pinkat på sig.
Jag tror att de har rätt.
- Tack. -
Jag skulle vilja ha vin i ett glas.
Inte i en mugg.
Inte i ett stop.
- Titta. -
Anna, rör dig inte. Var helt tyst.
Det här är Locus Street nummer 47.
Det här är ett privat hem.
Ni fattar inte.
Vi har inga kanyler eller läkemedel.
Vet ni varför det är läskigt att vara ensam?
Jag vet. Jag vet.
Vad vill du?
Jag vill ha det han lovade mig!
- Kära nån. - Känner jag er?
Känner du inte igen mig?
Känner du inte igen dina egna patienter?
Kliniken nere på stan.
Ensamstående föräldrar.
"Eventuell mental störning."
Jag var rädd.
Du sa att det berodde på mina föräldrars skilsmässa.
Du hade fel. Du hade fel.
Se på mig nu!
- Jag vill inte vara rädd mer. - Låt mig tänka.
Jag väntade i tio år.
Nu får det vara nog.
Ben Friedkin?
En del kallar mig missfoster.
Ryan Sumner?
Jag är ett missfoster. Se på mig.
Vincent.
Vincent Grey.
Nej, du minns inte.
Visst kommer jag ihåg dig.
Tystlåten. Mycket intelligent.
Medlidsam.
Ovanligt medlidsam.
Du glömde "fördömd".
Du svek mig.
Vincent, förlåt att jag inte kunde hjälpa dig.
Men om du låter mig försöka...
Ge mig en chans.
Gode Gud! Gode Gud!
- Har Vincent... ? - Prata inte.
NÄSTA HÖST
SÖDRA DELARNA AV PHILADELPHIA
Cole Sear 9 år Föräldrarna skilda.
Akut neuros.
Socialt isolerad.
Ev. mental störning.
Det är OK, Cole.
Jag är Dr. Malcolm Crowe.
Vi skulle ha träffats idag, men jag glömde bort det.
Förlåt.
I gamla tider gömde sig folk i kyrkor.
Där kunde de begära fristad.
Vad gömde de sig från?
Onda människor.
Folk som ville fängsla eller skada dem.
Jag såg att du inte har några glas i bågarna.
De är min fars.
Glasen gör ont i ögonen.
Vad sa du till dina soldater när jag kom?
"De profundus clamo ad te Domine."
Det är latin.
- Pratar alla soldaterna latin? - Nej.
Bara en.
Är du en bra doktor?
Nja... en gång i tiden var jag det.
En gång fick jag diplom av borgmästaren.
Med en fin ram.
Vi ska träffas igen, va?
Om det passar dig.
Jag är hemma.
Från avgrunden ropar jag på dig, Herre.
God morgon på dig.
- Cole! -
Dina chokladpuffar blir blaskiga.
Får jag se på dig. Du har ju en fläck.
Lyft på hakan.
Nu ska vi se här.
Letar du efter nåt, älskling?
Kexchoklad?
Här i skåpet.
- Aha. -
Vad tänker du på, mamma?
Många saker.
Onda tankar om mig?
Se mig i ögonen.
Jag tänkte inget ont om dig.
Fattar du?
Jag fattar.
Lyft på hakan.
Nu kommer Tommy.
Cole, vill du ha den här?
Vad tyckte du om kramen, ditt missfoster?
Det var som jag hittade på.
Alla stora skådespelare kan improvisera.
Hej, älskling.
Hur har det gått i idag?
Jag lyssnar om du vill berätta något.
Vet du vad jag har gjort idag?
Jag vann på lotto i morse.
Jag sa upp mina jobb.
Och jag tog en utflykt till parken och åt massor av tårta.
Sen badade jag i springvattnet hela eftermiddagen.
Vad har du haft för dig då?
Jag blev vald till brännbollslaget på rasten.
Jag tog hem matchen.
De hissade mig, och alla jublade.
I så fall går jag och bakar plättar.
Du har en timme på dig.
- Hej. -
Vill du slå dig ner?
Du känner inte för att prata?
Ska vi leka en lek?
Det kallas tankeläsning.
Så här går det till:
Jag läser dina tankar.
Om jag lyckas tar du ett steg mot stolen.
Om jag misslyckas tar du ett steg bakåt,
mot dörren.
Om du når stolen sätter du dig.
Om du når dörren är du fri.
Ska vi börja?
- Ok. -
När dina föräldrar skilde sig
gick din mamma till doktorn, men han var inte till hjälp.
Så du tror inte att jag kan hjälpa dig.
Du är rädd för att hon berättat saker för honom
som hon inte kunde avslöja för andra.
Hemligheter.
Du har en hemlighet som du inte vill avslöja för mig.
Din far gav dig klockan innan han stack.
Han glömde den i en låda.
Den går inte.
Du är tystlåten i skolan, men
du är en duktig elev, som aldrig ställer till bråk.
Vi skulle rita.
Vi fick rita vad vi ville.
Jag ritade en man.
Han blev nerstucken av en annan man med en skruvmejsel.
Har du sett det på TV, Cole?
Alla blev arga.
De höll ett möte.
Mamma grät.
Jag ritar inte sånt mer.
Vad ritar du nu?
Glada människor.
Hundar som springer.
Regnbågar.
De håller inte möten om regnbågar.
Nej, det tror inte jag heller.
Vad tänker jag på just nu?
Det vet jag inte.
Jag tänkte att du är snäll.
Men du kan inte hjälpa mig.
Jag trodde du menade den andra italienska restaurangen där jag friade.
Förlåt mig, Anna.
Jag kan inte hålla reda på tiden.
Och det gick inte så bra på jobbet.
De två är så lika.
Samma manér, samma minspel, samma moln som hänger över dem.
Det skulle kunna vara någon sorts missbruk.
Cole har rivsår på armen.
Kan vara efter naglar.
Kanske i självförsvar, jag vet inte.
Kanske en lärare eller granne.
Jag tror inte det är modern. Det skulle inte ha stämt.
Eller så har jag fel.
Han kanske bara gillar att klättra i träd.
- Anna. -
Jag vet att jag har varit lite frånvarande.
Jag vet att du är arg, men...
...det känns som om jag har fått en chans till.
- Anna. -
Har den äran på bröllopsdagen.
Sluta stirra på mig.
Jag tycker inte om när folk stirrar.
- Ok. -
Här går jag till skolan med Tommy Tammisimo.
Är han din bästis?
Han hatar mig.
Hatar du honom?
- Nej. -
Har din mamma arrangerat det?
- Ja. -
Har du sagt hur det är till mamma?
- Vi pratar inte om sånt. - Varför inte?
Hon tittar så konstigt, och jag vill inte hon ska få veta.
Att jag är ett missfoster.
Hör du...
Du är inget missfoster.
Du får inte tro på sånt. Det är rent skitsnack.
Du ska inte behöva leva med sådana lögner.
Överens?
Kom nu.
- Du sa ett fult ord. - Ja, jag vet.
Förlåt.
Så din pappa bor i Pittsburgh med en kvinna som arbetar på en betalstation?
Jag undrar om hon behöver kissa när hon arbetar.
Eller om hon håller sig?
Vet inte. Jag tänkte just på samma sak.
Varför frågar du så mycket om pappa?
Ibland måste vi fånga uppmärksamheten,
så vi kan uttrycka känslor om olika saker,
skilsmässor och sånt.
Någon kanske lämnar saker på ett bord så att någon annan ska hitta dem.
Vet du vad fria associationer är, Cole?
- Nej. -
Det är när man tar pennan i handen,
sätter den mot pappret och börjar skriva.
Man skriver utan att tänka.
Man håller bara handen igång.
Och efter ett tag, om man håller på,
skriver man saker som förvånar en själv.
Det kan vara saker man hört,
eller djupt dolda känslor.
Har du provat på det, Cole?
- Ja. -
Vad skrev du?
Arga ord.
Skrev du arga ord innan din far gav sig av?
Det minns jag inte.
Vill du göra mig en tjänst?
Jag vill att du funderar på vad du vill få ut av våra möten.
Vad vi ska ha för mål.
Något jag vill?
Om du kunde ändra något i ditt liv,
vad skulle det vara?
Kan det vara något jag INTE vill?
- Ok. -
Jag vill inte vara rädd mer.
...skador som liknar misshandel... ...kan faktiskt vara självförvållade.
Ser du efter vem det är?
- Hej. - Hej.
- Ses vi inte nog i affären? - Jag ska till Amishfolkets marknad.
Vill du följa med och lära mig hur man handlar av dem?
Jag orkar nog inte med dem idag.
Man får inte svära och spotta hos dem.
Du kanske bara vill få en nypa luft?
Du har verkat nere den sista tiden.
Jag mår bra.
Ska jag titta in sen och visa vad jag köpt?
Det gör jag gärna.
Du kan visa mig på måndag.
Visst, det går bra.
Då åker jag väl nu, så hörs vi sen.
- Trampa inte i hästlorten. - Tack för varningen.
Rör på påkarna, din fjant.
Kan någon gissa vilken stad som var huvudstad i USA...
från 1790 till 1800?
En ledtråd: Det är där ni bor.
- Philadelphia! - Just det.
Philadelphia är bland våra äldsta städer.
Många generationer har levt och dött här.
Nästan alla platser här har en historia att berätta.
T.o.m. den här skolan.
Kan någon gissa vad den här byggnaden användes till?
Innan ni, eller jag själv, gick i skolan här?
Ja. Cole?
De hängde folk här.
Nej, det är fel. Var har du hört det?
Gråtande människor tog farväl av sina anhöriga.
Åskådarna spottade på dem.
Cole, det här huset var domstol.
Landets första lagar stiftades här.
Här fanns lagmän.
Det var de som hängde folk.
Jag vet inte vem som har sagt det,
men de försöker bara skrämmas.
Jag tycker inte om när folk stirrar sådär.
Hur då?
Sluta.
Jag vet inte hur jag annars ska titta.
Du är stammande Stanley.
- Förlåt? - Du pratade konstigt i skolan.
Ända upp i högstadiet.
Stirra inte. Folk känner sig illa till mods.
- Hur kunde du... ? - Sluta stirra.
Vem har berättat det för dig?
Stammande Stanley! Stammande Stanley!
- Sluta! - Stammande Stanley!
Stammande Stanley! Stammande Stanley!
Tyst, ditt missfoster!
Hej, kompis.
Hur är det?
Jag vill inte prata just nu.
- Ok. -
Gillar du trolleri?
Titta noga, en magisk slant.
Ser ut som ett vanligt mynt.
Men med en magisk gest så...
är den i min högra hand.
Men inte nog med det.
En gest till och...
nu är den i västfickan.
Men inte nog med det.
En gest till...
- och -
tillbaka i vänsterhanden där det hela började.
Det är inte trolleri.
Vad säger du? Klart det är trolleri!
Du behöll slanten i vänsterhanden hela tiden.
Tror du det?
Jag visste inte att du kunde vara rolig.
Malcolm, sätt dig på din sköna ända och hör på.
Anna är som en syster för mig.
Så det är bäst du gör henne lycklig.
Inte bara vardagligt lycklig.
Jag menar...
Lycklig som Julie Andrews i full snurr
på en bergstopp.
Så lycklig menar jag.
Shhh. Kom här.
Säg inte att jag sagt det.
Men hon sa att det var kärlek
från första ögonkastet.
Hon skulle göra vad som helst för dig.
Jag älskar er båda två.
Min näsa rinner. Stäng av...
Mot depressioner.
Och sen gör man en magisk gest.
Slanten har gått från min ficka
till handen där den var från början.
Fånigt.
Det skulle vara en kul grej.
Det är fånigt. Jag vill ha min slant tillbaka.
Han blir sällan bjuden, så det är vi som ska tacka.
Senast var på "Chucky Cheese" för ett år sen.
Han gömde sig i ett plaströr och ville inte komma ut.
- Chucky... ? - Cheese. Det är ett barnställe.
Är det någon där?
Snälla, öppna dörren.
Jag kan inte andas. Öppna dörren.
Jag svär att jag inte tog husbondens häst.
Öppna dörren, annars tar jag dig!
Stjärnan i reklamfilmen får alltid en egen vagn.
Så han ostört kan studera in i rollen.
Du hade bara en replik.
Kolla, Derrick!
Pappa ville jag skulle bjuda honom.
Har den äran, Derrick.
Vill du se något där inne?
- Nej. -
Vi ska leka lite.
- Vill du vara med? - Ok.
Leken heter "Fången i tornet".
Och det är du som är fången.
Nej! Nej!
Släpp ut mig!
Nej! Nej!
- Cole? -
Finns det en nyckel till dörren?
Cole? Älskling, hör du mig?
Kära nån! Cole!
Hjälp! Hjälp!
Det var inte något anfall.
Han mår bra.
Han får åka hem när han har vilat.
Er son har en del sår
som bekymrar mig.
Ja, de är från idrott.
Tror ni jag gör mitt barn illa?
Tror ni jag är en dålig mor?
Mrs Sloan där borta
är kurator här på sjukhuset.
Hon kommer att ställa några formella frågor.
Vad hände mitt barn idag?
Det hände honom något påtagligt. Något var alldeles galet.
- Hej. -
Brukade pappa läsa godnattsagor?
Det var en gång en ung prins,
som ville ut och åka.
Han sa till chauffören, och de började köra.
Köra, köra.
Köra långt.
Och, ööhhh...
Det körde så långt att han somnade.
Och...
Sen vaknade han och de körde fortfarande.
- Det var en lång tur. - Dr Crowe?
Du har aldrig berättat sagor, va?
Inte så många, nej.
Det måste vara lite handling.
Ok. Lite handling.
Kan du ge exempel på handling?
- De kanske får bensinstopp. - Bensinstopp?
Det är bra, för de kör ju. Ok, så...
Berätta varför du är ledsen.
Tror du jag är ledsen?
Varför tror du det?
Det syns i dina ögon.
Jag ska helst inte prata om sådant.
Det var en gång en människa som hette Malcolm.
Han arbetade med barn.
Han älskade jobbet.
Utöver allt annat.
En kväll upptäckte han
att han gjort ett misstag med ett barn.
Han kunde inte hjälpa det barnet.
Och han kan inte sluta tänka på det.
Han kan inte glömma.
Sen dess har allt varit annorlunda.
Han är inte samma människa.
Och hans fru
tycker inte om hans nya jag.
De pratar inte. De är som främlingar.
Och en dag träffar Malcolm en underbar pojke.
En verkligt schysst pojke.
Påminner mycket om den andre.
Och Malcolm vill försöka hjälpa den nye pojken.
För han känner att om han kan hjälpa honom
blir det som att hjälpa den andre också.
Hur slutar sagan?
Jag vet inte.
Jag vill berätta min hemlighet nu.
- Ok. -
Jag ser döda människor.
I drömmen?
När du är vaken?
I gravar och kistor?
De går omkring som vanligt folk.
De ser inte varandra.
De ser bara vad de vill se.
De vet inte om att de är döda.
Hur ofta ser du dem?
Hela tiden.
Överallt.
Du säger väl ingenting?
Nej, jag lovar.
Stannar du tills jag har somnat?
Så klart.
Cole är svårare sjuk än jag trodde.
Han har hallucinationer,
paranoia,
någon sorts barn-schizofreni.
Medicinering, sjukhusvård kan bli nödvändig.
Och jag kan inte hjälpa honom.
Hej, det här är Lynn Sear, Coles mamma.
Jag skulle vilja säga
att er son och hans vänner ska lämna min son ifred.
Mamma?
Nej, middagen är inte färdig!
Vad tänker du göra?
Du kan inte skada mig mer!
Neddy, du är en förfärlig make.
Se vad du har fått mig att göra!
Det var en gång en pojke
som inte var som de andra.
Han bodde i djungeln,
och han kunde prata med djuren.
Tyckte du pjäsen var urkass?
Hurså?
Tommy Tammisimo har spelat reklamfilm.
Han sa att alla var onaturliga.
Han sa den var urkass.
Tommy verkar vara hemskt elak.
Jag tyckte pjäsen var toppen, bättre än Cats.
- Cats? - Det var inget.
Jag har tänkt på vad du sa på sjukhuset.
Jag skulle vilja höra mer.
- Cole? -
Vad är det?
Är det något där uppe?
- Cole. -
Jag ser ingenting.
Var alldeles stilla.
Ibland känner man det inom sig. Som att falla väldigt fort.
Men i verkligheten står man stilla.
Vet du hur det är att få gåshud i nacken?
- Ja. -
Och håret reser sig på armarna?
- Ja. -
Det är de.
När de blir arga
blir det kallt.
Jag ser ingenting. Säkert att de är där?
- Cole? -
Ta bort dem.
Jag ska försöka.
Kom nu.
Mamma! Pappa!
Jag har ont i halsen.
Pedia Ease hostmedicin.
- Mild, effektiv... - Cole.
Jag struntar i vad de säger, termostaten är trasig.
Ta av dem.
De ska inte ligga på bordet.
Jag såg vad du hade i lådan när jag städade.
Vill du bekänna något?
Va? Humleberlocken?
Varför tar du den ideligen?
Den var mormors.
Jag skulle bli ledsen om den gick itu.
Skulle du gråta för att du saknar mormor?
Just det.
Ibland tror folk att de tappat saker
som egentligen bara har blivit flyttade.
Har du flyttat humleberlocken?
Bli inte arg.
Så vem har flyttat den?
Kanske någon bröt sig in i huset, tog den
och la den i din låda?
- Kanske. - Gud vad jag är trött, Cole.
Trött i kroppen, i huvudet.
Trött i hjärtat.
Jag behöver hjälp.
Det går inte så bra för vår lilla familj.
Jag har bett.
Men jag gör nog fel.
Vi får nog besvara varandras böner.
Vi måste kunna prata med varandra.
Säg mig nu, älskling, och jag ska inte bli arg.
Var det du som tog humleberlocken?
- Nej. -
Du får inte mer mat, nu går du ifrån bordet.
- Gå! -
Kom ska jag visa var min far förvarar sin pistol. Kom!
Sebastian, kom fram!
Mamma?
Om du inte är jättearg
får jag sova hos dig i natt?
Se mig i ögonen.
Jag är inte jättearg.
Älskling, varför skakar du?
Cole, vad är det?
Berätta för mig.
Snälla.
Den är edvardiansk, fantastiskt arbete
med diamanter i gammal slipning och en äkta burmesisk safir.
Den är tidlös.
Har ni...
inget enklare?
Enklare? Så du vill ha en enkel ring till din enkla fästmö?
Nej, missförstå mig inte.
Du är så vacker.
Du glittrar som en burmesisk safir.
- Du behöver inget mer. - Nähä.
Prova den på
och fundera på saken.
Hur känns den?
Det här smycket förmedlar en längtan.
Jag tänker mig att den förra ägarinnan
älskade en man hon inte kunde få.
Hade han vågigt hår och bruna ögon?
- Va? - Jag vet inte, men...
många av smyckena här berättar historier
och ni bör välja ett smycke som säger er något.
Jag tror att när folk dör
blir en del av dem inpräglad i deras ägodelar
som fingeravtryck.
Jag ska bara slå in den.
Du behöver ingen med utbildning.
Du behöver en stark brottare.
Nej, jag behöver en utbildad brottare.
- Var är det här? - Har den äran.
Från dig?
Det är en förstaupplaga.
- Oj. -
- Det är alldeles för mycket. - Nej då.
Jag tog från din julbonus.
Den är perfekt, Anna.
- Tack. -
Vad vill du allra mest?
Det vet jag inte.
Jag har sagt vad jag vill.
Jag vet vad jag vill.
Jag vill kunna prata med min fru igen.
Som vi kunde göra förr.
Som om vi hade hela världen för oss själva.
Hur ska det gå till?
Jag kan inte vara din läkare mer.
Jag har försummat min familj.
Då går det illa.
Förstår du?
- Du ska få nya läkare. - Svik mig inte.
Ge inte upp. Du är den ende som kan hjälpa mig.
Jag kan inte hjälpa dig.
- Du... -
Det finns andra som kan hjälpa dig.
Du tror väl på mig?
Dr. Crowe, du tror väl på min hemlighet?
Jag vet inte vad jag ska svara på det.
Hur kan du hjälpa mig
om du inte tror på mig?
En del trolleri är på riktigt.
Vet ni varför det är läskigt att vara ensam?
Jag vet. Jag vet.
Förlåt, Vincent. Hoppas du inte var ensam för länge.
Vad kallt det är här inne.
Vincent, varför gråter du?
Du tror mig inte.
Förlåt, Vincent. Hoppas du inte var ensam för länge.
Vad kallt det är här inne.
Vincent...
Vad kallt det är här inne.
Vet du vad? Jag gillade honom inte heller.
Som barn skulle de ta blodprov på mig.
Och jag kräkte upp hela måltiden på en manlig sköterska.
Ursäkta, Dr. Reed är i telefon.
Vincent, ursäkta. Jag måste ta det här.
- Ge mig en minut, ok? - Ok.
"No entiendes."
"Yo no quiero morir."
- Gode Gud. - "Yo no quiero morir."
Har du sprungit runt?
Blir det bättre av det?
Jag springer gärna runt. Det är god motion.
Vill du fråga mig saker nu?
Vill du bli korpral i kompani M, sjunde marinbrigaden?
Vi ska placeras ut i Quang Nam.
Kanske senare.
Det har hänt något, eller hur?
Fegar du?
Ja, jag gör nog det.
Vet du vad "Yo no quirero morir" betyder?
Det är spanska. "Jag vill inte dö."
Vad tror du att spökena vill dig?
Jag vill att du ska fundera på det, Cole.
Fundera riktigt noga.
Vad tror du de vill?
- Få hjälp. - Det tror jag också.
De vill bara ha hjälp, fast de skräms.
Jag tror jag vet ett sätt att få bort dem.
Hur då?
Lyssna på dem.
Men om de inte vill ha hjälp?
Om de bara är arga och vill skada någon?
Jag tror inte det går till så.
Hur kan du veta det?
Det kan jag inte.
Hallå!
Hallå! Hallå!
Vad är det som händer?
Försvinn!
Vad händer med dig?
Är det någon som gör dig illa? Jag ska ge dem.
Cole, om de gör dig illa...
Sov nu, mamma.
Jag mår mycket bättre nu.
Vill du berätta något för mig?
Hon kom långväga för att besöka mig, va?
Hon gjorde väl det.
Kan du hämta lite vatten?
Där är hennes syster.
Du vet hur det var med min fars cancer.
Förstår inte hur ett barn kan vara sängliggande i två år.
Hur många läkare... ?
- Sex. - Sex olika läkare?
Ja, jag tror det.
Jag hörde att lillasystern också har börjat bli sjuk.
Gud hjälpe dem.
Du stannar väl?
Jag lovar.
Farbror?
Ursäkta, farbror.
Är du Kyras pappa?
Den är till dig.
Hon ville säga dig något.
Åh nej, han kommer hitåt!
Ska vi dansa?
Jag är bara sällskap till mina vänner.
Om vi säger så här då:
Om du inte gillar hur jag dansar får du sparka mig.
Okej då.
Dags för lunch, Kyra.
- Jag mår mycket bättre nu. - Så fint, älskling.
Dags att äta.
Får jag gå ut och leka sen?
Du blir ju alltid sjuk efter middag.
Vi får se.
Säg inte att det smakar konstigt. Sånt vill jag inte höra.
Tamis mamma ringde.
Det var du som höll henne sjuk.
Hon sa att du tyckte om den.
Hon tänkte på dig.
Kommer Kyra tillbaka?
Hon kommer inte mer.
Det räcker så med smink.
- Ok. -
- Stallpojken ska in på scen. - Vi får skynda på.
Vem pratade du med?
Jag övar bara på replikerna.
Tack för rollen, Mr. Cunningham.
När jag gick i skolan här brann teatern.
De fick bygga upp den igen.
Ja, jag vet.
Bara den med rent hjärta kan dra svärdet ur stenen.
Låt pojken försöka.
Han är stallpojke som mockar hos hästarna.
Tyst, din byfåne.
Släpp fram pojken.
Hell, Kung Artur!
Du var jättebra i pjäsen, Cole.
- Verkligen? - Ja.
- Och vet du vad? - Nej.
Jag tyckte att Tommy Tammisimo var urkass.
Jag vet hur du kan prata med din fru.
Vänta tills hon somnat.
Då kommer hon att lyssna omedvetet.
Vi kommer inte att träffas mer, va?
Vi har nog sagt allt som finns att säga.
Det är nog dags att prata med någon som står dig närmare.
Vi kan kanske låtsas att vi ska träffas i morgon?
Bara på låtsas.
- Ok. -
Jag måste gå nu.
Då ses vi i morgon, Cole.
Det är ingen fara med mig, konstapeln.
Jag vet inte vad som hände.
Jag hoppas ingen blev skadad.
Du säger inte mycket.
Du är sur för att jag missade pjäsen, va?
Jag har två arbeten.
Du vet hur viktiga de är för oss.
Jag skulle så gärna ha kommit.
Jag är redo att kommunicera nu.
Kommunicera?
Berätta mina hemligheter.
Som är... ?
Olyckan där framme.
- Ja? -
Någon blev skadad.
- Jaså? -
En kvinna.
Hon dog.
Gode Gud. Ser du henne?
- Ja. - Var är hon?
Hon står här vid rutan på min sida.
Cole, du skrämmer mig.
De skrämmer mig med ibland.
- De? -
Spöken.
Ser du spöken, Cole?
De vill ha min hjälp med saker.
Pratar de med dig?
Ber dig göra saker?
Det var de som rev mig.
Vad tänker du, mamma?
- Att jag är ett missfoster? - Se mig i ögonen.
Det skulle jag aldrig tänka om dig. Aldrig.
- Fattar du? - Jag fattar.
Jag måste tänka en stund.
Mormor hälsar.
Hon ber om ursäkt för att hon tog humleberlocken.
Men hon tycker väldigt mycket om den.
- Vad? - Mormor hälsar på mig ibland.
Cole, det är alldeles galet.
Du vet att mormor är borta.
- Hon ville framföra... - Cole, sluta.
...att hon såg när du dansade.
Hon sa att när du var barn
bråkade ni
precis innan din dansuppvisning.
Du trodde att hon inte kom för att se dig.
Men det gjorde hon.
Hon gömde sig längst bak där hon inte syntes.
Hon sa att du var vacker som en ängel.
Hon sa...
att du kom till hennes grav
och ställde en fråga.
Hon sa att svaret är
"Varje dag."
Vad var frågan?
- Gör... -
Gör jag henne stolt?
Mamma.
Hej allihop. Som de flesta vet
är jag inte så van vid sånt här
och jag har lovat Anna att inte genera henne.
Det får hennes mor göra.
Vi vill tacka alla för att ni kommit
och för att ni delar dagen med oss.
Jag har blandade känslor
för jag vill ju inte släppa henne.
- Anna? -
Jag saknar dig.
Jag saknar dig också.
Varför, Malcolm?
- Vad då? -
- Vad är det? - Varför lämnade du mig?
Det har jag ju inte gjort.
Jag ser människor.
De vet inte om att de är döda.
- Hur ofta ser du dem? - Hela tiden.
Överallt.
De ser bara vad de vill se.
Ok, Mikey.
Kom hit. Hör på en stund.
Gode Gud.
- Det gör inte ens ont. - Får jag se.
Får jag se. Akta handen.
Gode Gud.
- Ok. -
Det är nog ingen fara med mig. Den gick nog
rakt igenom.
Det gör inte ens ont längre.
Jag kan nog ge mig av nu.
Det var bara ett par saker jag behövde göra.
Jag behövde hjälpa någon.
Jag tror jag har gjort det.
Och jag behövde berätta något för dig.
Du kom aldrig i andra hand.
Aldrig någonsin.
Jag älskar dig.
Sov nu.
Allt kommer att vara annorlunda i morgon.
God natt, Malcolm.
God natt, älskling.