EN NETFLIX-SERIE
Men det är viktigt…
Gregory, du…
Låt henne komma ut själv.
-Vad gör ni? -Gudskelov, du är här.
-Hon bad om tid. -Vi har inte tid. Backa.
Du är nog den sista hon vill träffa.
-Vad menar du? -Är hon där inne?
-Det är klart. -Var annars?
-Hon kanske smet genom skorstenen. -Tyst.
-Jag reste från familjen för det här. -Nu är vi sena till drottningen.
Jag hör något.
Anthony.
Om någon av er yttrar ett ord…
Låt oss få det avklarat.
Jag längtar efter någon ny och oväntad för att liva upp den här säsongen.
Det är vad vi behöver. Vi har inte råd att vara likgiltiga.
Apati är en pina som monarkin inte står ut med.
Självklart, Ers Majestät. Men en ung dam blir ingen diamant
förrän ni utser henne till sådan.
Om ni av någon anledning inte ser någon bland dagens kandidater…
Kommer hon tillbaka, tro?
Vi har inte hört ett knyst av lady Whistledown sedan förra säsongen.
Hon kanske tog förnuftet till fånga
och insåg att det var en dum idé att vända sig mot sin drottning.
-Hon kanske har lagt ner. -Det är en god teori, Ers Majestät.
Eller…
…så reste hon till landet, som vi andra gör mellan säsongerna,
uttråkad av bristen på verkligt skvaller.
Inser ni vad hon är i så fall?
En av oss.
Vi kunde väl ha vädjat till drottningen?
Efter att ha sörjt kära far så länge,
kanske Hennes Majestät är god och låter oss presenteras igen.
Det behöver vi väl inte gå igenom, nu när jag är förlovad med herr Finch?
Han kan fortfarande ändra sig.
Speciellt när han inser att ingen hemgift finns.
Det ska den nye lord Featherington ta hand om.
Om han behagar dyka upp någon gång.
Kom ihåg att behålla fattningen. Lägg band på dina känslor.
Hennes Majestät uppskattar inte hysteriska utbrott.
Ett mindre leende fungerar bra för att verka öppen och vänlig,
men inte för ivrig.
Får vi se?
Nej.
Hon smälter ju.
-Tillåt mig. -Din nigning, vännen.
Berätta hur du höll balansen så bra.
Fokusera på ett orörligt föremål och håll blicken stilla.
Jag använde en målning. Vi övade på det.
Ett antal gånger.
-Du har naturliga gåvor… -Var inte nedlåtande. Ge hit!
Min uppgift den här säsongen är inte allt för svår. Hastings klarade ju det.
-Uttryckt med känsla. -Jag behöver inte känsla.
Jag behöver bara listan jag redan har.
Dräglig, plikttrogen, höfter som passar för barnafödande
och något bakom pannbenet.
Det sista är inget krav utan snarare en preferens.
Fröken Cordelia Patridge.
Lady Abigail Evans.
Fröken Mary Ann Hallewell.
Fröken Margaret Goring.
Det är inte för sent. Säg att jag svimmade,
fick något onämnbart på klänningen
eller blev snurrig av fjädrarna. Vad som helst, bara jag slipper.
Älskade dotter.
Vad som än händer är du för alltid min diamant.
Om Penelope var här…
Penelope? Jag har ju sagt att du ska vara försiktig vid fönstret.
Vill du likna en fräknig tiggare som sitter i solen dagen lång?
Självklart inte, mor. Jag ber om ursäkt.
Änkeviscountessan Bridgerton
och fröken Eloise Bridgerton.
Den har kommit.
Le.
Vad ska det här betyda?
LADY WHISTLEDOWNS SOCIETETSBLAD
Jag har sett nog.
-Ers Majestät, vi har ju… -Jag har sett nog.
-Betyder det att jag får gå hem? -Jag vet inte.
Eloise!
Jag kan verkligen inte säga att jag saknar det här.
Lycka till, broder.
Det lär du behöva den här säsongen.
Ärade läsare.
Har ni saknat mig?
Medan våra ärade societetsmedlemmar lutade sig tillbaka i sina lantliga villor
var undertecknad upptagen med en enda sak.
Så klart är hon tillbaka.
Jag slipade pennan.
Och hon har höjt priset.
Eller snarare smidde jag planer.
Skriver hon verkligen så bra?
Nej, bättre upp.
Jag slipade knivarna
å allas era vägnar.
Hur gör hon det?
Inte ensam i alla fall. Det är omöjligt.
-Arton? Vi var överens om 20. -Frun ändrade sig.
Ni är ny i det här upplägget så jag säger det en gång.
Frun får det hon ber om. Just nu råkar det vara er hon vill ha.
Det gör er inte speciell, herr Harris. Det finns mängder av tryckerier i staden,
men bara en lady Whistledown och hon kan lika väl anlita någon annan.
Så det blir 18, punkt slut.
Och budpojkarna ska ha löneförhöjning.
De springer staden runt medan ni sitter på arslet.
-Ja, frun. -Frun tackar för ert arbete.
Det har uppstått många frågor om undertecknads identitet och medel,
men jakten på sådana svar kommer inte att leda någonvart.
Jag går till marknaden, mor.
Jag har lite småpengar kvar, och…
Samtidigt har vi en annan okänd identitet.
Men den kommer ni att kunna avslöja.
Jag talar om säsongens diamant, var hon än må vara.
Det är ert drag, Ers Majestät.
Ett och två.
Hon är inte så bra.
-Hon hör dig. -Jag hör dig.
-Aj! Akta mina fötter. -Räcker det så?
För att drottningen ska beakta dig efter avbrottet krävs perfektion.
Själva avbrottet var det perfekta.
Vilken chock att Eloise Bridgerton inte blev säsongens diamant.
Visste ni att käre Colin lagt till Albanien
på sin lista över länder att besöka?
Nej, men vilken tur han har som får göra sådant.
-Dricker du te med oss, Anthony? -Tyvärr inte.
Jag har en del ekonomiärenden.
Jag måste fylla på kontot hos sömmerskan och se till att extra personal anlitas.
Och jag behöver din ring.
Jag tänkte låta bli att arrendera ut fälten vid Ferryhallow efter frosten.
-Ursäkta? -Frosten drar all näring ur jorden.
Jovisst, men bad du om min ring?
Fars förlovningsring.
Fick du upp ögonen för någon på presentationen?
-Alla damerna var så vackra. -Nej, alla såg likadana ut.
Jag vill bara vara beredd när tillfället kommer.
Tillfället?
Jag har listat alla fröknar, och har anordnat samtal.
Samtal!
Du ska så gärna få min ring när du har hittat någon
som du är väldigt förälskad i. Den ligger i säkert förvar på Aubrey Hall.
-På så vis. -Se efter om han mår bra.
Jag?
Dalta inte med mig.
Jag försäkrar er att allt är i sin ordning.
-Ser ni fram emot att bli mamma? -Ja, jag står nära mina syskon.
Jag älskar barn.
-Hur många har ni tänkt er? -Barn?
Fyra. Eller fem. Nej, kanske sex.
Jag har alltid velat ha tre, min herre.
Hur skulle ni hantera en dotter med en slösaktig böjelse?
Eloise behöver en ny kammarjungfru.
Se till att hon är envisare än den förra.
Vad är det?
Bokföring att skriva under, min herre.
Harpa är ett underbart instrument.
Det lär en tålamod, styrka och att uppskatta skönhet, så klart.
Läser ni något?
Böcker?
Jag talar flytande franska, italienska och latin.
Hur är er grekiska?
Ursäkta, min herre. Jag föredrar kadrilj.
Jag rider. Jag målar.
Jag sjunger. Jag dansar.
Jag kan dela och multiplicera.
Jag kan till och med tillverka hattar.
TAXERING
Fem och tjugo till, min herre.
Halt!
Fröken, behöver ni hjälp?
Sätt fart.
Kom igen.
Försiktigt.
Halt!
Rider ni ärevarv?
Den här gången får ni inget försprång.
Ursäkta mig, sir. Jag ville inte oroa er.
Vet er jungfru att ni rider grensle?
-Jag har ingen jungfru. -Är ni alltså gift?
Ursäkta mig.
-Ni är vilse. -Nej, jag är på väg hem till Mayfair.
-Det ligger häråt. -Mayfair?
Då har…
Tack för uppmärksamheten, men jag klarar mig.
Kan vi låtsas att det här aldrig hänt? Jag går åt mitt håll och ni åt ert.
Ni vill inte bli sedd.
Jag vill inte möta främmande män som inte slutar ställa frågor.
-Er hemlighet är säker hos mig. -Jag är ytterst tacksam.
Att förlora kapplöpningar mot kvinnor i parker…
Tänk vilka frågor jag skulle få.
-Kallar ni det där en kapplöpning? -Var det inte det?
En kapplöpning ska ju vara en tävling.
Det kan ni inte säga. Vi var ju inte överens om mållinjen.
Ni gillar inte att förlora.
Ni ska veta…
I de sällsynta fall något sådant inträffar,
erkänner jag mig villigt besegrad. Det är mer än man kan säga om er.
-Ursäkta mig? -Mayfair ligger åt andra hållet.
Ni sa att ni inte var vilse.
Adjö, sir.
Hoppla.
-Vi presenterade oss inte. -Jag hinner inte. Jag ska rida ärevarv.
Vad menar du med att hon inte var på rummet?
Jag gick in när jag vaknade, men hon var inte där.
Lady Mary.
Lady Danbury.
-Så trevligt at se er. -Detsamma.
Efter alla dessa år.
Ni ser ut att må bra.
Tillåt mig att presentera min yngsta dotter, fröken Edwina Sharma.
Synnerligen angenämt, lady Danbury. Jag är så tacksam för ert välkomnande.
Ert hem är enastående vackert.
Känn er som hemma hela säsongen.
Men jag trodde att ni hade en till.
-Ja, min äldsta. Kate. -Kate, ja.
Hon steg väl av fartyget med er igår?
-Ursäkta mig. -Kate!
-Där är du, raring. -Förlåt att ni fick vänta.
Er trädgård är helt underbar.
Efter vår långa resa behövde jag lite frisk luft i morse.
Men nu är jag här.
Min äldsta dotter, lady Danbury. Fröken Kate Sharma.
-Nu när vi alla är här… -Nästan.
Ursäkta mig?
Nästan alla är här. Vi har Newton också.
Är han kvar där uppe?
Mor säger att ni anordnar säsongens första bal varje år.
Ja. Jag har skaffat en vinterträdgård till det här årets evenemang.
Hörde du, Edwina?
Det låter bedårande.
Det blir en spektakulär debut i societeten.
Ni kan tro att de unga damerna är spända på säsongen.
Det är jag också.
Jag hade velat presentera dem för Hennes Majestät,
men jag ville ändå se hur de för sig innan deras första åtagande.
Hennes Majestät är väldigt omdömesgill, som ni förstår.
-Ska Hennes Majestät närvara på balen? -Ni behöver inte oroa er, lady Mary.
Ni är ju med mig.
Självklart.
Jag har ordnat med allting.
Pianot är stämt, instruktörerna anlitade.
Danslektion klockan tolv,
och sedan ett kort besök av en utomordentlig fransklärare.
Ställ er upp.
Båda två. Kan ni…
Exceptionell hållning.
Vackra leenden.
Ja, visst är de?
Den äldre frökens ålder kan bli ett bekymmer.
En passande gentleman kan behöva övertalas.
Vad man än anser om saken
kommer hon redan att ses som en äldre ungmö. Hon är ju…
Sex och tjugo, frun.
Men det är inte alls något bekymmer. Jag söker själv inte en man.
Jag är här för min syster, som är reslig och ler underbart vackert.
Desto mer när hon talar franska, i min mening.
Hon kan både latin och grekiska,
samt marathi och hindustani, så klart.
Hon spelar både sitar, murali och piano.
Och hur hon dansar… Helt enastående, om jag får säga det.
Och det gör jag,
eftersom det var jag som lärde henne kotiljong, kadrilj och vals.
Självlärd, förstås, men inte desto mindre enastående.
Kate har höga förhoppningar för sin syster den här säsongen.
Det var väl inte ett för stort besvär att hitta lärarna?
Inte då.
Mor har beskrivit er väl. Ni är en så elegant och godhjärtad kvinna.
Vi har nog mycket att lära av er.
Såsom, hur man tillagar ett så utsökt te.
Kate, vännen. Skulle Newton behöva rastas
så att han inte smutsar ner de fina mattorna?
Verkligen. Det var synnerligen angenämt, lady Danbury.
Min syster och jag ser fram emot ert stöd den här säsongen.
Daphne gav mig en lista med råd för en lyckad säsong.
Privata råd om hur man snärjer en man på bästa sätt.
Säsongen har knappast börjat, Pen, och jag känner mig redan tokig.
En penna till? Du använder otroligt många.
Jag har skrivit många brev.
-Till arvingen? Är han här? -Nej.
Jag menar bara att Colin har skrivit om sina äventyr i Grekland.
-Jag har slutat läsa breven. Sånt pladder. -Han är ingen lady Whistledown direkt.
Men Colin är i alla fall berest. Det är inte hon.
Högaktar du inte henne? Bladet räddade ju dig från presentationen.
Jag uppskattade avledandet.
Men jag satt med bladet hela morgonen, och hon skriver ju bara vad hon har hört.
Någon måste skriva om det. Hon skriver väl bra?
Jo, men vad skriver hon? Jag hade inget emot Whistledowns tystnad.
Jag fick tid att läsa vettiga artiklar istället.
"Mitt eget kön ursäktar mig nog om jag behandlar dem som rationella varelser,
istället för att smickra deras charm." Wollstonecraft.
-Det var högdraget. - Tänk om Whistledown skrev så,
istället för att få oss att granska varenda nyutkommen debutant.
Då kanske vi skulle slippa alla dessa tröttsamma tebjudningar.
Jag tror att Whistledown skriver om sådant för att hon inte själv deltar i dem.
Alla har sin teori.
Ska jag koka lite potatis till damerna där nere, frun?
Potatis igen?
Varför äter vi bara potatis?
För att jag nu för tiden är både husfru, kammarjungfru, köksa och kock.
Har all personal åkt, mor?
Jag är bra på att koka grönsaker.
Tack, fru Varley. Potatis blir fint.
En säsong utan nya klänningar och utan tjänstefolk.
Ska vi tömma pottorna själva också?
-Det gör jag inte. -Lugna er.
Som jag sa. När den nye lord Featherington kommer, får vi det vi behöver.
-Var är han? Varför dröjer han så? -För att han vill att vi ska lida.
Den nye lord Featherington sitter och njuter av våra missöden
för att han är en elaksinnad man.
Han skickade sin enda son till Amerika för att han ifrågasatte honom.
Jag befarar vart han ska skicka oss om han får lust.
Cornwall, kanske.
Cornwall?
Ni kan ju alltid hälsa på mig och herr Finch.
Vi har väl inga pengar till hennes hemgift heller?
-Ska han hindra mitt giftermål? -Självklart inte.
Han må vara en surgubbe, men han är en gentleman.
Han står fast vid sitt ord.
Därför måste vi genast hitta passande partier åt er.
Om ni inte är trolovade innan er kusin tar över egendomen
är vi utelämnade åt honom. Gud hjälpe oss alla i så fall.
Ni kan alltid sälja silvret.
Servisen kan ni få bra pengar för.
Ska du ha på dig den?
-Den är riktigt fin. -Nej, de är till dig, Bon.
Du ska hitta en man i London, inte jag.
Ja, du är bara en gammal ungmö.
Jag nöjer mig gladeligen med att gulla med mina systerbarn en dag.
Jag tänker skämma bort dem. Det vet du väl?
Vad är det?
Jag…
…hoppas att de tycker om mig ikväll.
Det är klart att de gör.
Mor gör så där som hon alltid gör när hon är orolig.
Skvallret när hon gifte sig med appa måste ha varit outhärdligt.
Tänker du på det? Det var ju många år sedan.
Alla kommer att ha frågor om vår familj och om vårt släktskap.
Vi är systrar.
Det känns annorlunda här,
men det förändrar inte relationen mellan oss två.
Du hörde lady Danbury. Hon ska få allt att flyta på smidigt.
Hon är på vår sida.
Änkan är mer skräckinjagande än jag trodde.
Hon hugger huvudet av dig när hon hör talas om din ridtur.
-Det var väl ingen som såg dig? -Nej. Strunt i henne.
Änkan är inte så skräckinjagande som hon tror.
Ska det inte bli roligt?
Det här är första kapitlet i en lycklig berättelse.
Ikväll ska du bara komma ihåg vad du är ute efter.
En charmerande man.
Och stilig, så klart. En prins eller hertig, kanske.
Du faller inte för utseendet eller titeln.
Det är hans sinne och själ som förför dig.
Han kommer att tala så att ditt hjärta hör.
Det är det du söker.
Det är sann kärlek, som du förtjänar.
Den här?
De kommer att häpna.
Kom ihåg att andas, Bon.
Markisen av Ashdown.
Han är lite ung, men han har 10 000 om året.
Greven av Gloucester. Hans fru dog nyligen i influensa.
Han skulle kunna passa bra på ert danskort ikväll, fröken Sharma.
Jag tänker inte dansa ikväll, lady Danbury.
Har ni någon där hemma ni inte berättat om?
Jag är förbi allt sådant. Jag vill bara hitta någon åt min syster.
Hon litar helt och hållet på mig. Vad sägs om hertigen av Suffolk?
Enligt Debrett är han en av årets bästa.
Hertigen har älskarinnor.
Jag försäkrar er, fröken Sharma. Jag har allt under kontroll.
Där är hon.
Så många blommor,
när allt jag vill se är en juvel.
Redan, lady Danbury?
Lady Danbury. Vilken förträfflig soaré, som förväntat.
Min egen tillställning blir mer exklusiv.
-Ers Majestät, jag skulle aldrig jämföra. -Ni gör rätt i att låta bli.
Ers Majestät, får jag presentera lady Mary Sharma?
Ni minns säkert henne.
Det här är hennes döttrar, fröken Sharma och fröken Edwina Sharma.
De är mina personliga gäster den här säsongen.
Vilken ära.
Ni har visst rest långt för att komma tillbaka efter så många år, lady Mary.
Om ändå ni hade varit artig nog att ta farväl av er drottning innan ni reste.
Jag gillar utmaningar.
Håll inte på med klänningen.
Du är jättefin.
Som en priskalv på auktion.
Daphne var också nervös på första balen, och se hur bra det gick för henne.
Ja, ja.
Kom, syster. Bakverken brukar vara förvånansvärt goda.
Det är glest bland debutanterna.
Någon måste väl kunna charma dig?
Det här är ju säsongen då viscounten avser att ta sig en fru.
-Gjorde du verkligen det där? -Onekligen.
Lord Bridgerton…
-En dans, lord Bridgerton. -God kväll.
Är det där lady Mary Sheffield Sharma? Att hon vågar visa sig här igen.
En skandal, mor?
Lady Mary var vår säsongs diamant.
Sen föll hon för någon tjänsteman och gifte sig med honom.
De rymde till Indien tillsammans.
En maharaja skulle man ju förstå,
men mannen var en vanlig tjänsteman som redan hade barn.
Det måste vara hon.
Den äldsta.
Lady Marys föräldrar, paret Sheffield, kom aldrig över skammen.
De visar sig aldrig i London längre.
Om ändå alla familjer var lika respektabla som vår.
Eller hur, lady Featherington?
-Min kära. -Älskling.
-Herr och fru Finch. -Lady Featherington.
-Vad roligt att se er här. -Efter en så lång sorgeperiod.
Nästan lika lång som tiden vår son har uppvaktat Philippa, kan ni tro.
Ja.
Det har varit en svår tid. Vi har haft några mörka månader.
Är ni här ensam?
Eller har den nye arvingen kommit för att lösa frågan om er dotters hemgift?
Olöst är ordet, herr Finch. Det är så mycket som känns olöst för mig.
Jag är djupt skakad av sorgen.
Jag saknar min älskade, väldigt döda make.
-Jag sa ju att det var för snart! -Du vill ju få pojken ur huset.
Vi ber om ursäkt, lady Featherington.
Ni kan väl säga till när ni känner er lite mer samlad?
-Nummer åtta? -Ja.
Jag känner igen honom.
-Vem? -Viscounten?
Jag har inte presenterat er för varandra.
Så klart. Jag måste missta mig.
Men ni har god smak.
Viscount Bridgerton är både välbärgad och inflytelserik
och tillhör en av societetens mest ryktbara familjer.
Han avser visst att gifta sig i år. Han kan vara vår mest eftertraktade man.
-Han är så stilig. -Ja.
Det är han nog.
Lord Corning. Jag hade hoppats stöta på er ikväll.
Tillåt mig att presentera fröken Sharma
och fröken Edwina Sharma.
Angenämt.
Fröken Edwina, får jag lov till en dans?
-Sa du Corning? -Baron Corning.
Det vore mig ett nöje.
Jag minns inte att jag läst något om släkten Corning.
Det spelar ingen roll vad du har läst och inte.
Det är oacceptabelt
att neka till att dansa med en herre om man inte är upptagen med en annan.
Vi har visst mycket att lära.
Spansk dans?
Millerson har visst en oäkting på landet. Ser ut precis som pappan.
Där är du ju.
Pen, vad skönt att se dig. Mor är helt outhärdlig.
Hon klär i alla fall inte ut dig till solros. Ett bi kan lätt missta sig.
Fröken Bridgerton, får jag lov till en dans?
-Vill ni ha lemonad? Ni ser törstig ut. -Slokar hon?
Eller bål, kanske?
-En blomstervits. -Jag beklagar.
Mitt danskort är tyvärr redan fullt.
Lord Byron? Wellington? Eloise, det är påhittade namn.
Jag följer bara min systers goda råd.
Hon sa att det är mycket viktigt att en dams danskort fylls med rätt namn.
Eloise?
Där är du ju.
Kom, jag vill att du ska träffa någon.
Bridgerton!
-Jag är skyldig er en drink. -För vad?
Nu när ni är säsongens mest eftertraktade får vi vila lite
från de giftaslystna mödrarna.
Njut av friheten.
Ni ska nog också snart underkasta er frierispektaklet
och uppvakta fröken efter fröken tills ni blir helt snurriga.
Är inte alla unga damer likadana?
Välj en ni står ut med och gift, para och föröka er.
-Sen kan ni göra trevligare saker. -Med trevligare damer.
Ni må vara nonchalanta, men om jag ska gifta mig
ska damen i fråga vara något särskilt.
-Ni hoppas väl ändå inte på kärlek? -Nej, inte kärlek.
Men för att få välskapta barn måste mamman vara av utmärkt kvalitet.
Ett fint ansikte, godtagbar intelligens
och en förnämlighet som anstår en viscountess. Är det så svårt?
Men Londons debutanter är inte av rätt standard.
Ni vill ha den bästa. Drottningen kanske väljer en diamant.
Då får ni det lättare att välja i alla fall.
-Att förföra henne blir något annat. -Det ska jag nog klara.
-Rökrummet, mina herrar? -Jag kommer snart.
Är det någon där?
Jag hör…
Är det ni?
Ursäkta mig, min herre.
Ni sa aldrig vad ni hette. Jag undrade om jag skulle få se er igen.
Och bedöma min intelligens och min förnämlighet?
-Tjuvlyssnade ni? -Ni hördes bra.
Ni förkunnade era krav på en fru högt nog för att alla skulle höra.
Misstycker ni?
Jag misstycker när män ser kvinnor som boskap, ja.
-Jag menade inte… -Viscount Bridgerton?
När ni hittar er obefläckade skönhet,
vad får er att tro att hon ska acceptera er?
Faller Londons unga damer verkligen för ett fint leende utan något bakom?
-Ni gillar mitt leende. -Ni har för höga tankar om er själv.
Er karaktär brister liksom er ryttarskicklighet.
Jag önskar er god afton.
Pen!
-Vart ska du? -Jag skulle ta en nypa luft.
Det är kvavt i balsalen.
Luften eller de trista samtalen?
Det bästa med att jag har debuterat är att vi kan rymma tillsammans nu.
Precis vad jag tänkte.
-Har du sett din bror eller din syster? -Har de sluppit undan dig? Tur för dem.
Lady Danbury. Vilken underbar kväll.
Mestadels, ja.
Vissa gäster hade gärna fått vara frånvarande.
-Inte jag, hoppas jag. -Vi har visst gemensamma intressen.
Jag ser fram emot att träffa era skyddslingar.
Jag ser fram emot att visa de andra mödrarna hur spelet går till.
Men ni verkar redan ha eldat under grytan
genom att berätta att viscounten avser gifta sig i år.
-Det var min son som sa att han var redo. -Alla accepterar sin lott till slut.
-Lady Danbury, vi vill gå hem. -Fröken Sharma, det här är…
Angenämt. Mor väntar i vagnen.
Vi ses där hemma.
Folk stirrar, min vän. Ni verkar upprörd…
Vi var tyvärr helt oförberedda för den här lejonkulan.
Edwinas frånvaro kommer nog bara att göra henne mer åtråvärd.
Det var en underbar soaré, lady Danbury.
Vi är så tacksamma.
Ser man på.
-Vi verkar båda ha händerna fulla i år. -Inte om jag har något att säga till om.
Och som du vet har jag alltid något att säga.
Tack för en fin afton, mor. God natt, systrar.
God natt, flickor.
-Kan ni köra snabbare? -Ja, fröken.
CHANCERY LANES TRYCKERI
Jag trodde inte att ni skulle komma.
Frun ber om ursäkt för förseningen. Det här måste tryckas före kl. 12.00.
Pengarna från förra utgåvan.
800 exemplar á fem pence, sålda för åtta pence.
Minus budpojkarnas lön blir det elva pund och två shilling.
Frun nöjer sig med tio jämt.
Ni får överskottet för ert snabba arbete.
Det kommer att bli fler förseningar nu på grund av…oförutsedda omständigheter.
Det är en god affär.
Det finns inget som går upp mot den ljuvliga doften av framgång.
Men efter att ha skådat gårdagens festligheter
kan man lätt se att säsongen inte blir lika ljuvlig för alla.
Viscounten Bridgertons egen mor
må ha uttalat sin äldsta sons giftasavsikter högt och tydligt,
men jag är nog inte den enda som undrar
om den före detta Rumlaren med stort R verkligen är redo att florera.
Viscounten kanske, precis som vi andra,
väntar på att drottningen ska utse säsongens diamant.
Eller så kanske undertecknad ska ta saken i egna händer.
Ingen kan tvinga mig att välja. Inte någon.
-Självklart inte, Ers Majestät. -Ta den.
Och ge mig en lista över högadeln.
Mer te, min herre?
Lite varm mjölk kanske?
Är det puttekulor? Vad roligt.
Får jag gå och läsa nu?
Men med de många påstått väluppfostrade och förädlade drivhusblommorna
som visas upp i år undrar ändå undertecknad
om det kanske finns ett mer överraskande val.
Den yngsta duger om den äldsta makar på sig.
Systern är odräglig.
Inte i min stol.
Vilken söt liten fröken som än får den höga utmärkelsen
får vi hoppas att det finns en riktigt skarpsinnig friare till hands.
Annars kan hans torra grubblerier få henne att sloka som en uttorkad ros.
Vad fiffigt att hon förminskar dem med blomvitsar.
Visst är det?
Undersök vad ljusstakarna är värda.
Ja, frun.
Lady Goring blev tagen av Eloises klänning igår, madame Delacroix.
Hon sa att den kompletterade hennes hy så fint.
-Du påminde henne om Daphne, vännen. -Jag är inte Daphne.
-Det här tar vi. -Gärna, lady Bridgerton.
Eloise, det kan hända att du får roligare på balerna
om du dansar med någon.
Det är spännande att träffa folk.
Ja. Anthony verkade ju ha det väldigt spännande.
-Han föll väl för många snabbfotade damer. -Jag har ingen känsel i tårna.
Får damer inte lära sig att dansa?
Får herrar inte lära sig att samtala? Vi har båda fått våra drömmar krossade.
-Eloise skulle passa utmärkt som diamant. -Jag håller med, Hyacinth.
Hennes Majestät kanske lägger märke till henne imorgon.
Jag avskyr dig.
Madame Delacroix.
-Är ni tillbaka i stan? -Bien sûr!
Vem skulle annars klä debutanterna under säsongen?
Då träffas vi kanske senare ikväll?
Jag har hört att det är fest.
Jag har mycket att stå i, herr Bridgerton.
Mitt skapande kommer före allt annat.
Ha det så trevligt.
Bror.
Håller du och sömmerskan fortfarande på och…tråcklar?
Det verkar inte så. Har du hittat en fru? Eller ska du bara förolämpa allihopa?
Vet mamma?
-Vad vet jag? -Jag ska till vår advokat.
Ha så roligt med dina fina bilder.
Anthony?
Visst var det många fina unga damer på balen igår?
Lady Delilah är väldigt väluppfostrad
och fröken Goodrum är visst väldigt skicklig på att brodera.
-Du vill väl lära känna dem bättre? -Lady Delilah kan knappast prata.
Fröken Goodrum trodde att Napoleon var spanjor.
Du prackade på mig många flicksnärtor som jag gärna slipper se igen.
Jag vill ha perfektion. Det borde du också vilja.
Den jag gifter mig med blir viscountessan Bridgerton
fru i huset och ansvarig för mina systrars debuter och mina barn.
Vill du att de ska uppfostras av en kvinna som inte kan läsa en karta?
Det här är min plikt.
Du kommer att bli ensam
om du har så höga förväntningar.
Adjö, mamma.
-Varför är det så tyst här? -För att jag är ensam.
Jag läser, som alltid.
Du är så tråkig.
Jag skulle bli fullständigt förtäckt om Philippa lyckas gifta sig med Finch.
Förskräckt. Du menar "förskräckt".
-Vad är det där? -Vilket?
-Vad skriver du? -Jag skriver inte.
-Du gjorde det. -Prudence. Ge tillbaka det!
Din lilla djävulsdocka. Är det detta du gör på din fritid?
Varför är ni fortfarande uppe?
Penelope skriver…
…till Colin Bridgerton.
Det förklarar bläckfläckarna.
Hör nu, Penelope.
Colin och jag är vänner.
Som om han skulle slösa bläck på någon som du.
-Är de värda något? -Vad?
De här böckerna. Böcker kan väl vara värdefulla?
-Jag tror inte det, mor. -Synd.
Sluta förspilla tid på meningslösa dumheter som att skriva brev.
Colin Bridgerton är lika lite din vän som jag är Katarina av Ryssland.
Torka av händerna så att du inte ser ut som en ofrälse.
Frun.
Ni har fått brev.
Ert te blir kallt. Det blir inte mina hästar.
Hade ni tänkt rida igen imorgon bitti?
Jag vet allt som sker i mitt hem.
Eftersom ni insisterar på att smyga runt kan jag lika väl göra det enklare för oss.
Korrespondens från era morföräldrar, paret Sheffield.
-Jag skrev till dem innan ni kom hit. -De är inte mina morföräldrar, frun.
Jag är inte ens släkt med dem.
Ni har visst inte varit helt ärlig mot mig.
Jag borde inte ha tagit en ridtur på morgonen utan förkläde.
Ni har inte heller berättat varför ni egentligen kom till London med er syster.
Det bekymrar mig faktiskt mer.
-Vi är här för att hitta en man åt Edwina. -Inte mer än så?
Jag tror inte att det är klokt att dras med fler halvsanningar nu, fröken Sharma.
Få är de som försöker överlista mig och ännu färre de som faktiskt lyckas.
Ni bor nu under mitt tak, under mitt beskydd.
Ni förlitar er på mitt goda namn, mina kontakter, mina pengar.
Jag gick i god för er och er syster inför Hennes Majestät.
Bara för att…
Jag trodde att jag gjorde en gammal vän en tjänst.
Vi är så tacksamma för allt det.
Er mor saknar förstås er far.
Men hon ville inte komma tillbaka hit. Det var ni som ville det.
Jag vill inte vara en bricka i någon annans spel.
Så är det inte.
Berätta då vilka betingelser paret Sheffield synbarligen har
angående Edwinas make.
Betingelser som jag antar skulle bringa er och familjen stort välstånd.
Edwina måste gifta sig med en adlig engelsman.
De kunde inte bestämma över er mors giftermål,
så nu vill de blanda sig i er systers.
Ja. De kom aldrig över att min far var utan rang och titel.
Men jag försäkrar er att jag inte är här av själviska skäl.
När far gick bort gjorde mor och jag vårt bästa
för att uppfostra Edwina så att hon skulle slippa kämpa som vi.
Pengarna började sina, och vi hade precis råd med resan.
Paret Sheffield har gått med på att betala min systers hemgift och ta hand om mor.
På villkor att Edwina gifter sig passande.
Än ni då?
Kunde jag gifta mig för familjen skulle jag göra det.
Men jag är inte mors dotter till börden, och det är Edwina.
I åtta år har jag hjälpt min syster att lära sig gå på rätt sätt,
att tala på rätt sätt, att spela piano helt perfekt.
Hon har ansträngt sig dubbelt så mycket som de flesta andra.
Hon har lärt sig laga det erbarmliga teet engelsmän älskar så. Jag avskyr det.
Men om det betyder att min syster slipper bli utblottad,
så ler jag och nickar artigt efter varenda smutt.
Er syster har rätt att få veta det. Som ni själv sa gäller det hennes framtid.
Det är därför jag vill skydda henne. Jag känner henne.
Visste hon hur det stod till skulle hon gifta sig fort för att vara till lags.
Hon skulle säga ja till den första som friade.
Edwina förtjänar att söka kärleken utan att tyngas av det.
Ni får inte berätta det för någon.
De skapas under tryck och det är många som åtrår dem,
ändå är det bara några få lyckliga som äger dem.
Det finns inget på jorden som skapar så stor avund
som diamanter.
Ska vår drottning äntligen släcka spekulationernas heta låga
och skänka den högsta hedersutmärkelsen till en lycklig ung dam denna kväll?
Det är många personers framtid som står på spel,
så undertecknad är knappast den enda som väntar med återhållen andedräkt.
Jag hoppas att ni har funnit er tillrätta i staden, lady Mary.
Det har jag, Ers Majestät.
Den här gången, menar jag.
Er mor kanske skulle vilja ha något att dricka, fröken Sharma.
Jag tycker nog att lady Mary förtjänar ett erkännande, Ers Majestät.
Det visar verkligen hur plikttrogen hon är
att hon ämnar presentera sina döttrar för Ers Majestät trots allt.
Jag anser att den yngsta speciellt
kommer att bli ett parti som hela societeten eftertraktar.
Det känns som att någon håller i mina trådar, lady Danbury.
Ni ville ju göra liva upp säsongen.
Nu har ni chansen.
Är det någon här du inte har förkastat?
Du som är konstnär, ser du någon inspirerande här?
Ikväll utses en diamant, och jag har min fru.
Lady Bridgerton. Fröken Bridgerton.
Vad synd att er presentation för hovet blev så ofint avbruten.
Verkligen synd.
Jag hade nästan glömt att ni skulle debutera i år.
Efter er storasysters triumf kanske er familj har lyckan med sig.
Det är en förtjusande bal, Ers Majestät. Väldigt diamantig.
Fast jag föredrar egentligen smaragder.
Kära nån.
Mitt älsklingshalsband är ett med smaragder. Tänk att ni visste det.
Ni har verkligen utvecklats sedan förra året, fröken Bridgerton.
Om drottningen skulle utse Eloise till diamant,
vem ska du gifta dig med då?
Tyst med dig.
Pen!
Vi måste gå.
Drottningen. Hon… Jag råkade charma henne av misstag.
-Hon verkar tycka om mig. -Eloise, lugna dig.
Eloise Bridgerton. Diamanten.
Nu kanske ni slutar dras till de tråkiga panelhönsen,
och förfinar er vänskapskrets.
-Jag kanske har plats… -Hellre dör jag.
Hur kunde du stå ut en hel säsong med såna som Cressida Cowper?
Det är inte bara hon heller.
De stirrade på mig som om jag var en porslinskanna.
-Hur klarade du dig, Pen? -Jag inte samma svårigheter, El.
-Jag är en tråkig panelhöna. -Det är inte…
Hon är sur för att klänningen inte döljer hennes karaktär.
Det är inte så illa.
Att vara panelhöna.
Jag får alltid lemonad först. Jag vet alltid vem som dansar bäst.
Jag ser om en friare menar allvar när en ung dam dansar med någon annan.
Från kanten hör jag till och med vad betjänterna viskar om.
Du har hållit det hemligt.
Du behöver inte låtsas längre, Pen.
Du gillar ju det här.
Det kan vara underhållande.
Jag vet att du ser ner på henne, men visst är lady Whistledown roande?
Jag ser inte ner på henne.
Jag trodde att jag behövde henne för att förstå mig på den här världen, men…
Hon skriver om samma gamla saker igen… Det påminner mig bara om hur fast jag är.
Jag känner allas blickar.
Hela tiden vet jag att de jämför mig med Daphne.
Hon var så bra på att vara diamant, och mor var så lycklig.
Jag kan inte leva upp till det. Jag vill inte, men det underlättar inte.
Jag gör folk besvikna varje gång jag visar mig.
Så har jag aldrig sett det.
Det är ingen som lägger märke till mig.
Jag trivs nog med det.
När man är osynlig kan man roa sig helt utan förväntningar.
Man är fri.
Är det därför Whistledown är anonym, tro?
Kanske.
Är det därför Cressida är elak?
Nej.
Hon sätter bara upp håret för stramt.
Er närvaro är uppmärksammad och er drottning uppskattar den.
Det ska nu bli mig en ära att presentera säsongens diamant.
Fröken Edwina Sharma.
Du ser på henne som jag ser på en avslutad tavla.
En man behöver ju en musa.
Viscount Bridgerton.
Har ni träffat min nya diamant än?
Tack för introduktionen, Ers Majestät.
Skulle jag kunna få lov till en dans?
Jag borde visst tacka er.
Mitt barn, det är det för tidigt för.
Ni vet väl att det är nu det verkliga arbetet börjar?
Ja, vi har ett träsk att ta oss igenom för min systers räkning.
Var är hon, förresten?
Ursäkta min rättframhet. Vad anser ni om barn?
Utöver att jag längtar efter dem?
Hur många jag än får skattar jag mig lycklig.
Med min framtida make ska jag staka ut den bästa vägen.
Det var förnuftigt.
Spelar ni något instrument, månne?
Flera stycken, faktiskt.
Men jag har ägnat större delen av min utbildning åt seriösare ämnen.
Moderna språk och klassisk litteratur. Jag älskar att läsa.
Ni verkar inte bli ställd av mina många frågor.
Varför skulle jag bli det? Jag beundrar män som vet vad de vill.
Är er far här? Jag vill gärna tala med honom.
Tyvärr är min far död sedan länge.
Jag beklagar sorgen.
Det är min också.
Ni kanske kan tala med min syster.
Det är hennes välsignelse ni behöver om… Här kommer hon ju.
-Kate! -Lord Bridgerton.
Ni har visst mött fröken Edwina. Det här är…
-Hennes syster. -Fröken Sharma, min herre.
Viscount Bridgerton dansar utomordentligt.
Jag kan nog lära mig lite av er, min herre.
Kan du följa med mig en stund, syster?
Är något på tok, Didi?
Du får inte gå i närheten av honom, är det uppfattat?
-Hon är en fin diamant, raring. -Verkligen.
Henne ska jag gifta mig med.
Det är några saker jag måste berätta.
Färg, klarhet, karat, skärning.
Äntligen har drottningen utsett sin ädlaste juvel.
Vad är allt det här?
Frun.
Han är här. Den nye lord Featherington.
Lady Featherington.
Kan man säga så när vi inte är gifta? Det låter konstigt.
Jag trodde att han var gammal.
-Jag trodde att han var ful. -Flickor.
Det gör inget.
Ni menar nog min far. Jag tar inte illa upp. Han var ful.
Och väldigt gammal. Så gammal att han dog.
Jag beklagar att jag kommer så sent. Jag har rest från Amerika.
Jag har redan börjat reda ut saker.
Philippa. Det måste vara du. Hemgiften till den gode Finch är betald.
Jag har skickat efter böckerna
och tog mig friheten att flytta era saker från kammaren, lady Featherington.
Det låter konstigt.
Lät ni flytta mina saker?
Jag tar över kammaren nu när huset är mitt.
Det förstår ni väl?
Precis som du sa, mor. Han är här för att ta hand om oss.
Även om undertecknad tycker att fröken Edwina Sharma
är en enastående ung dam,
är det dags att jag använder mitt blad till att göra något mer.
Förändring.
Är inte traditionen med att utse en diamant
något, låt säga, skrattretande?
Ska en kvinna inte värdesättas för mer än sina danskunskaper
och hur hon för sig?
Ska vi inte istället värdesätta henne
för hennes uppriktighet, karaktär och hennes sanna prestationer?
Vad tycker du, Eloise?
Jag älskar det.
Om drottningen slutade med den absurda diamanttraditionen,
skulle vi alla kunna se att en kvinna kan vara så mycket mer.
-Vad står på, Ers Majestät? -Edwina Sharma.
Min diamant.
Hon får visst mer att göra den här säsongen än bara glänsa.
TILL MINNE AV MARC PILCHER
Undertexter: Sara Palmer