A NETFLIX SOROZATA
Drága olvasó!
Azt mondják, a verseny lehetőség arra, hogy növekedjünk,
és felkészüljünk életünk legnagyobb kihívásaira.
Nos, ha igaz, amit e szerző ma reggel hallott,
akkor a szezon gyémántja
valóban nagy kihívással néz szembe.
Minden kérőnek, aki tiszteletét kívánja tenni
Miss Edwina Sharmánál,
először meg kell szelídítenie egy meglehetősen tüskés vénlányt,
azaz a nővérét.
A lista élén Lord Lumley áll.
Ő nem valami piperkőc?
- Én a gáláns kifejezést használnám. - Ezt keresed?
Ha Kate hisz benne, akkor én is.
- Miss Sharma? - Miss Edwina Sharma.
Nem a nővére.
Miss Edwina megfelel.
Úgy látom, Lord Bridgertont kihagyták.
Ő olyasvalaki, akit Edwina keres.
Talán véletlenül maradt le?
Lord Bridgerton igen ügyes a hamis első benyomások keltésében.
Mit hallott?
Egyértelműen kijelentette, hogy csak kötelességből házasodna,
és nem hisz a szerelemben.
A családom iránti szeretet késztet arra,
hogy az eszemmel válasszak menyasszonyt, és ne…
a szívemmel.
És ezt szokatlannak találja?
Az úri társaságban a legtöbb házasság pusztán üzleti ügy, kedvesem.
Ez évszázadok óta így megy.
A szerelmi házasság az, ami meglehetősen ritka.
Miss Edwina is kifejezte vonzalmát?
Még nem. Már megtette volna, de ott van…
A nővére.
- Meglehetősen tüskés, igaz? - Valóban.
Tudod jól, mit keresel, édes.
És ezt ne feledd!
Lord Lumley a vikomtot távoli emlékké fakítja majd.
- Biztosra veszem. - Bár engem nem zavar.
Elvégre nincsen rózsa tövis nélkül.
Az én figyelmemet persze
csak egyetlen verseny köti le: az udvarlás játéka.
Jó szerencsét kívánok tehát az idei résztvevőknek.
Próbáljanak meg nem megbotlani már a rajtvonalon!
…és Blake műveit gyermekesnek, tartalmatlannak véli…
Miss Sharma, estig a küszöbön kell állnom?
Lumley már így is túl sok időt töltött vele.
Ez azért van, mert a húgom el van ragadtatva tőle.
Nem örülne, ha megzavarnám a csevejt,
amikor önön van a sor, ugye?
Azt mondom, hallgassunk a hölgyre, és várjunk türelemmel.
Köszönöm, Lord…
Bridgerton.
Attól tartok, elkésett.
Immár egy nagyon hosszú sor végére kell beállnia.
Szeretném elkísérni Miss Edwinát a versenyre.
- Már van kísérője. - Holnap?
- Holnap is elfoglalt. - Holnapután?
Ha belegondolok, talán mégis ráér… december után.
Hacsak nem a nászútján lesz akkor.
Valami mókásat mondtam?
Úgy vélem, igen.
Inkább az a vicces, hogy most itt van
azok után, amit múltkor hallottam…
Az nem önnek szólt.
…valamint azok után, amit immár olvastam önről.
Kétes erkölcsének híre megelőzi önt.
Ne furakodjon, Bridgerton!
Irány a sor vége!
- Igen, úgy van. - Úgy van.
Az Lady Whistledown lapja?
- Az. - Azt hittem, meguntad.
Ne bátortalanítsa el, Penelope!
Ha érdekli Lady Whistledown lapja,
talán az is érdekli,
hogy mit olvashat benne a szezon facér úriembereiről.
Nem tudom ezt okosabban megfogalmazni, de nem.
Az új írása nem az a filozófiai értekezés
a nők jogairól, amit vártam, de…
Nem hiszem, hogy Whistledown megváltoztatta volna az írásmódját.
Talán nem. De még megteheti.
Talán nem is akarja.
Talán elégedett vele.
És ha még téged is újra érdekel,
akkor talán jól csinálja, amit csinál.
De sokkal többre is képes lenne.
Biztos meg tudnám győzni erről. Ha most megtalálnám.
Amit meg kell találnod, kedvesem, az a boldogság.
Segítsen nekem, Penelope!
Eloise megtalálhatná ezt valaki oldalán, igaz?
Szerintem igen. Nem Lady Whistledownban,
inkább olyasvalakiben, mint… Colin!
- A bátyámban? - Nem, nem Coli… Colin!
Örülök, hogy minden a régi.
- Bátyám! - Colin!
Várhat a családi civódás, amíg üdvözöltök?
Meglep, hogy ilyen hamar visszatérsz.
Hiányoztatok. Mit is mondhatnék?
Bátyám!
Azt hiszem, sürgősen orvoshoz kell vinnünk.
Ez a bolyhos kinövés az álladon valami kórság lehet.
És úgy tűnik, a nap is megkapott. Milyen különös.
- Inkább előkelő. - Magasabb vagyok Gregorynál.
Nem igaz!
- És hol van a mi elszánt vikomtunk? - Már…
vissza is tért az udvarlásból.
Colin! Hát visszatértél! Még jobb.
Kedves családom! Készüljetek a mai versenyre!
Együtt, egységesen fogunk megjelenni.
Mondtam, hogy ez nem lesz jó, asszonyom, de ő ragaszkodott hozzá.
Ez Jack kuziné?
Kuzin? Ő mondta, hogy így hívd?
Zavar téged, mama?
Dehogyis.
Az új Lord Featherington tengernyi jóval halmoz el minket.
Ha cserébe el kell viselnünk némi kétes stílusérzéket
és felettébb megkérdőjelezhető modorbeli habitust,
ám legyen!
Azt is hallottam, hogy a reggeli szalont
játékbarlanggá kívánja átalakítani.
Ez pompásan fest!
Életet visz a házba, nem?
Kedélyes darab, uram.
Bár a hálójában kedélyesebb lenne.
Mindet ön lőtte le?
Itt minden fegyver figyelemre érdemes, és pompás története van.
Egy nap beavatom önöket az összes kalandomba.
Most pedig tüstént öltözzenek fel! Indulunk a királyi lóversenyre.
ROYAL ASCOT
Meghitt szertartás lesz.
De Mr. Finch nem szeretné, ha bármi elvonná a figyelmet az aráról,
ha lehet hinni neki.
Én nem hiszek neki. Te igen, Penelope?
Láttad Bridgertonékat?
Mesés, hogy ön is rajong az irodalomért.
Kedveli Byront?
Olvastam tőle ezt-azt.
Bár a költészet terén kezdő vagyok.
Még jó, hogy Lord Lumley személyében képzett tanárra leltél.
A költészet sokak szerint papírlapról felolvasott szóáradat.
Szerintem úgy kell szavalni, mint a zenét.
A kedvenceimet mindig magamnál hordom egy zsebkötetben.
Lady Danbury! Örömömre szolgálna,
ha bemutatna minket egymásnak.
Félek, a névjegykártyám elveszett a reggeli kavarodásban.
Hogyne. Mr. Thomas Dorset, engedje meg, hogy bemutassam
Miss Sharmát és Miss Edwina Sharmát!
Örvendek.
Attól tartok, a húgomnak már van kísérője mára, Mr. Dorset.
Remek. Bár önnel reméltem beszédbe elegyedni.
Milyennek találja a szezont?
Olyan, amilyen. Mr. Dorset, nekem tényleg…
London teljesen más, mint Bombay.
Onnan érkeztek, ugye?
- Igen. - Jártam ott.
Káprázatos hely.
- Biztosan hiányzik önnek. - A nap minden percében.
De legfőképp teaidőben.
Keressük meg a helyünket!
Ha nem bánja, csatlakozom.
Bridgertonék!
Mr. Mondrich! Jól áll önnek, hogy nyugalomba vonult.
Bár azt tette volna!
Visszatérne a ringbe?
Az üzleti életbe. Úri klubot nyitok.
Talán a St James negyed válogatott helyeivel is
felveszi majd a versenyt.
Tudja, mindig is a White's tagjai voltunk.
Holnap lesz a megnyitó. Mindannyiukat…
Elnézést. Ha megbocsátanak.
Folytassa! Nem bánnék egy kis felpezsdülést.
Nézz csak rá a bátyádra!
Eleinte őt is feszélyezte a társasági szezon,
de most úgy tűnik, Miss Edwina
meghozta a kedvét az udvarláshoz.
Csak azt mondom, Eloise,
hogy hajlandónak kell lennünk keresni azt, aki lázba hoz minket.
Táncoljak egy békahaddal, és az egyik talán herceg lesz?
Hát, ha ezen múlik…
Tudod, édesapád…
Figyelsz te rám? Mi van a kezedben?
Semmi, mama. Csak egy füzetke
a kutyák csinosításának új módszereiről, úgy látom.
Egy hölgynek lehetnek hobbijai, nem igaz?
- Köszönöm. - Köszönöm.
Mr. Dorset, ön tehát sokat utazik? És úgy tűnik, rendszeresen.
A tanulmányaim megkövetelik. Lenyűgöz az orvostudomány.
Mások segítése valóban nemes törekvés.
Ebben a tekintetben Mr. Dorset rád hasonlít, nővérem.
Edwina, beszéltél már Lord Lumley-val az ő törekvéseiről?
Lord Bridgerton!
Miss Sharma! Miss Edwina! Lumley!
Örömömre szolgál, hogy látom!
Engedje meg, hogy hogy bemutatkozzam! Mr. Thomas Dorset.
Miss Edwina, reméltem, hogy látom…
A húgom tisztában van mindazzal…
…de a családommal reggeliztem.
Közel állunk egymáshoz. Gyakran étkezünk együtt.
Ott vannak mindannyian.
Úgy vélem, az emberről sokat elmond a családja.
Igen, az úri társaságban sok kiváló, nyájas család akad.
Bár egyik sem olyan vonzó, mint Bridgertonéké.
Édesanyám régóta vágyik
egy újabb teára a Bridgerton-házban.
Teljesítjük a kívánságát.
Ha már frissítők: a hölgyek biztosan vágynak rá.
Nem, köszönjük.
Szokatlanul meleg ez a nap, és egy úriember gondoskodna…
Engedje meg, hogy hozzak egy limonádét!
Az igen jólesne. Köszönöm, uram.
Elnézést.
Pompás nap ez a versenyre.
- Pen! - Colin!
Nem beszéltünk reggel.
De igen. Azt mondtam: „Colin!” Persze ez említésre sem méltó.
Jó lett volna hallani az utazásaidról.
Azt hittem, már eluntad a beszámolóimat.
Több levelemre válaszoltál, mint bárki más.
Meglehet,
noha mindig több a mondanivaló, mint ami a papíron elfér.
Pen!
Hogy voltál?
Nos, én jól voltam. És te?
Ne is válaszolj! Tudom, hogy voltál.
Az Olümposz bejárása, solymászat a törökökkel.
Felemelő volt.
Talán magányos is?
Sosem voltam egyedül.
- Értem. Találkoztál valakivel… - Pen! Végre megtaláltalak.
Mindig sikerül.
Most érkeztél, de már az utamban állsz.
Nekem is hiányoztál, Eli.
Felfedeztem valamit. Whistledown új nyomdásza.
- Lehetetlen. - Nem nekem.
Kezdem kapiskálni a képességeimet. Milyen tapintása van ennek itt?
Mint a papírnak.
A papír anyaga ugyanaz, mint Whistledown lapjáé.
Többféle papír van?
Textúra, súly, szemcsézettség, ahogy átüt rajta a fény. Nézd!
- Őrültnek tűnhetek. - Nem mondtam…
De gondoltad.
Lelkesnek tűnsz. De ez talán merő egybeesés.
Ez a füzetke biztosan csak az, aminek látszik.
Kimerítő útmutatás a kutyák loboncának ápolásához.
Valószínűleg igen. Igazad lehet.
Megyek, és tettetem, hogy osztozom a családi örömben.
Üdvözletem a leendő arának!
ÉRTÉKESÍTŐ: CHANCERY LANE NYOMDA
Igazán?
Úgy tűnik, Lord Lumley nem talál vissza ide a limonádéval.
Örömmel megkeresem.
A vikomt ragaszkodott a frissítőkhöz.
Talán mehetne ő.
Pont a verseny kezdete előtt?
- Melyik lóra tippel? - Edwina!
Nektárra. Jó vérvonalú, magasan képzett
és nagyon kecses.
- Nektár, mi? - Igen.
Jó megérzésem van.
Megérzés.
Hogy mondta?
Azt a lovat választotta, amit mindenki más.
- „Érzés.” - Ez stratégiai fogadás.
Figyelembe vette a ló vérmérsékletét és a pálya körülményeit,
hogy felmérje a győzelem esélyét?
- Meleg van, igaz? - Nektár díjnyertes ló.
Árnyékba húzódhatnánk.
Doncasterben tarolt, de ott kötöttebb a talaj.
Az idő hűvösebb volt, így előnyös volt a mérete.
Ma a pálya talaja puha, meleg van,
tehát nehezen fog haladni, túlmelegszik,
és lelassul a cél előtt, átengedve a győzelmet Délcegnek,
egy fürgébb, könnyebb és higgadtabb lónak.
- Túlgondolja ezt. - Ön pedig alul.
Úgy fest, Lady Danbury, a vendége felkeltette a fiam figyelmét.
Úgy tűnik.
Ugye megérti, hogy Miss Edwina pártfogójaként
semleges szeretnék maradni, amíg nem dönt.
- Hogyne. - De a barátjaként elmondom.
A fia útjában akadály állhat.
Úgy tűnik, az idősebb nővér ellenzi a frigyet.
Miss Edwina szerelmi házasságra vágyik,
a vikomt pedig nyilvánvalóan nem.
Értem.
Talán meggondolhatja magát.
Vagy a vikomt tér jobb belátásra.
Ezer bocsánat.
Ne aggódjon! Lord Bridgerton elszórakoztatott minket.
Ezt nem kétlem.
Bőven van hely, uram.
Igen! Ez az, Nektár!
- Gyerünk, Délceg! Csak így tovább! - Igen!
- Gyerünk, Délceg! - Mozgás!
- Szétválasszuk őket? - Nem vérre megy.
- Azt hiszem. - Ez remek móka!
- Ez az! Gyerünk! - Igen!
- Gyerünk!
Prudence! Nem vagy te rikkancs!
Hadd ujjongjon! Ma mindannyian nyertünk.
Azt kell mondanom, még sosem győztem le vikomtot.
Olyan, mint bármely más győzelem,
az íze mégis édesebb.
Kate, nem emlékeztet Nektár arra a lóra, akit imádtam?
- Tudod, melyikre? - Jöjjön velem!
Odavezetem önt hozzá.
Remek ötlet.
Ha szabad tudnom, miért szurkálódik Lord Bridgertonnal?
Ha a vikomt komolyan udvarol a húgomnak,
ne tenném próbára a jellemét?
A vikomt nem szeret veszíteni.
Már Oxfordban sem bírta megemészteni.
Miss Sharma, én…
Hát Oxfordban találkoztak?
- Nem ma? - Eljárt a szám.
Hát most többet is fog mondani.
Félt, hogy ön elítélne, ha tudná, hogy ismerem.
De biztosíthatom, az érdeklődésem őszinte volt.
Azért küldték, hogy elterelje a figyelmemet,
és Lord Bridgerton közelebb kerülhessen a húgomhoz.
Kate, ez rettenetes!
Nektárt a vágóhídra küldik.
Távozunk.
Sértett vesztesről hallottam, győztesről soha.
Soha többé ne szóljon hozzám és a húgomhoz!
Mi történt?
Egy másik játszma is zajlott ma,
amiben az úr a bolondját járatta velem.
Induljunk!
Nem akartam ártani. Csak időt kívántam tölteni önnel.
Hó, te!
Miss Bridgerton, ez talán mégsem olyan bölcs döntés.
Amikor fizettem, nem tiltakozott.
Visszaadom a pénzt. Veszélyes hely ez ilyen ifjú hölgyeknek.
Fogja a másik felét! Őrködjön! Most már nincs visszaút.
CHANCERY LANE NYOMDA
Ez meg mi?
- Mondja el, mit tud róla! - Kiről?
Itt készül Lady Whistledown lapja.
- Tényleg? - Mit gondolt, miért vagyunk itt?
- Talán eltévedt. - Kitér a kérdésem elől.
Nem tett fel kérdést.
Mik azok az iratok?
Az nem a magafajtának való.
Az ócska pletykáit talán máshol keresse!
Én nem ezért…
Nem pletykákért jöttem ide.
Hát?
Privát tippekért a szezon partiképes fiatalembereiről?
A feltételezései nem meglepőek.
Elvégre egy nőt csak két dolog érdekelhet. A házasság és a társai rágalmazása.
Az eszébe sem jut, hogy a lap szerzőjét keresem,
hogy értelmesebb témákról diskurálhassunk.
A nők jogairól.
Az elméjük feltárásáról, amely elme messze felülmúlja az önét.
Az arcára kiülő döbbenet annak köszönhető,
hogy olvasottnak és szókimondónak tűnök?
Vagy valami betegsége van, amiről tudnom kellene?
- Ez nem… - Ha a női jogok érdeklik, olvassa ezt!
Új gondolatok. Felkavaró gondolatok.
Ugye nem túl felkavaróak?
Bár ha valaha is találkoznék Lady hogyishívjákkal,
átadom neki, hogy a legfőbb csodálója üdvözli.
Ezennel férjnek és feleségnek nyilvánítom önöket.
Milyen csodálatos!
És ha belegondolok,
immár mind egy család vagyunk, Lady Featherington.
Igen. Milyen jóleső gondolat!
Az új Lord Featheringtonnak is hallania kell. Hol is van most?
Itt kell lennie valahol. Megyek, megkeresem.
Kifizették a hozományt?
Persze hogy kifizették!
Szívesen ott lettem volna,
de látva, hogy szűk körű rendezvényt kívánt…
Mi haszna a fényűző esküvőknek, uram, amikor…
az ember a pénzt annyi fontosabb dologra költheti?
Ha ön mondja.
Főleg, hogy még két ifjú hölgy van eladósorban,
akikkel hozomány jár.
Szavamra, zavarba ejtő rejtvény!
Az amerikai bányáimat könnyebb feltárni,
mint néhai kuzinom könyvelésének titkait.
Nos, egy ilyen vagyonos embernek
nem okozhat nagy gondot a birtok ügyeinek rendezése.
Ez mindenképpen módosítja a terveimet.
Amelyek?
Talán jól teszi, ha engem is bevon a terveibe, uram.
Talán valamilyen módon együttműködhetnénk.
Elvégre új a városunkban.
Jól jöhet valaki, aki tájékoztatja önt bizonyos ügyekről.
- Ebben igaza van, hölgyem. - Kiváló…
Épp ezért azt tervezem, hogy hamarosan megtalálom ezt a valakit.
Az új rokonai keresik önt.
Ez talán most várhat.
Élvezzük Philipa nagy napját!
Imádom az esküvőket. Ön is, Mrs. Varley?
Hogyne, uram.
Meg kell hagyni, kellemes a mosolya.
Ezt a mosolyt látjuk majd utoljára,
ha beköltöztet a társalgónkba egy mafla csitrit,
és kitúr az otthonomból. Meglátjuk, akkor kellemesnek találja-e.
Igazság szerint nem volt más lehetősége. Megtiltottad, hogy meglátogasson.
- Talán okosan tette? - Nem.
Úgy gondolom…
Te mondtad, hogy appa szerint
bátor férfi az, aki követi a szíve vágyát.
Azt is mondta: az úriember ismérve az őszinteség.
A vikomt ebben hiányt szenved.
Felség!
Lady Danbury!
Miss Sharma! És a gyémántom!
Erre jöjjenek! Sok itt a látnivaló.
A nevük zebra.
Csíkos lovak Afrikából, ami azt illeti.
Jövő héten még hét érkezik. Bár nem tudom, hogyan nevezzem el őket.
Kifogytam az ötletekből 15 gyermek után.
Igen látványos állatsereglet, felség!
Valóban az.
Miss Edwina!
Igen, felség?
Remélem, élvezi azt a figyelmet,
ami a szezon gyémántjaként bizonyára övezi önt.
Nagyon is, asszonyom. Kivételes megtiszteltetés.
Tudja, ez nem is olyan könnyű szerep.
Hogy mindig ennyi tekintet szegeződik önre.
Bármi is legyen az igazság, az emberek, mi több, pletykafészkek
arcátlan hazugságokat koholnak majd.
A pletyka olykor súlyos teher lehet.
Kérdezze csak az édesanyját! Vagy engem.
A húgom arra törekszik,
hogy az ön jeles példájából tanuljon, felség.
Házasságuk és szerelmük a királlyal irigylésre méltó.
Edwina is ugyanerre vágyik.
És része is lesz benne,
ha tudja, kiben bízhat.
Lady Danbury e szezonban állhatatos vezetőnk volt.
És én is szemmel tartom a húgomat.
Bizalmas belső kör ez a javából.
Bár tudniuk kell, hogy lesznek majd, akik ezt meg akarják bontani.
Amikor e személyek óhatatlanul felfedik magukat
és felettébb ravasz szándékaikat, kérem, árulják el nekem kilétüket,
hogy eldönthessem, érdemesek-e a bizalmukra!
Miss Sharma, mutassa meg a húgának
e csodálatos birtok többi részét is!
Igen. A kazuárok a híd túloldalán vannak.
De ne menjenek túl közel!
Felettébb ingerlékenyek.
Valami azt súgja, asszonyom,
hogy jó néhány ravasz szándék munkálkodik itt a háttérben.
Ilyen átlátszó volnék?
A gyémánt segítségével leleplezné le Lady Whistledownt.
Amikor az író közel próbál majd férkőzni hozzá,
felséged várni fogja.
Ezért választotta Miss Edwinát?
A múlt szezonban nem volt itt…
Így tudtam, hogy megbízhatok benne.
Igen.
Lady Danbury, ne színleljen megbotránkozást!
Élvezi úgy ezt a könnyed játékot, mint én.
Az idei szezon más.
A saját szórakozását elronthatja, Lady Danbury,
de az enyémet nem.
Megmutatom, hol tartom az elefántomat.
Nagyképű és arrogáns,
és mindig mindent jobban tud bárkinél.
Szörnyen kellemetlen lehet.
Főleg, hogy te vagy az, aki mindig mindent jobban tud.
És minden csörtét te nyersz.
Ne fecsegj, öcsém, inkább vívj!
Sok szerencsét!
Készen állsz?
Tudod, miért nyerek mindig?
Mert amikor veszítesz, azt mondod, csaltunk.
Mert tudom a kötelességem.
Hogy mire törekszem, és hogyan.
És a célomat el is érem, ha Miss Edwinát vikomtesszé teszem.
Pompásan illünk egymáshoz.
Bájos fiatal hölgy.
Gyermekekre vágyik.
Tökéletes lesz feleségnek.
Ez alatt azt érti, hogy már elutasította a város összes többi ifjú hölgyét.
Túl nagy terhet vállalsz.
Könnyebb dolgod lenne olyasvalakivel, akinek elviselhetőbb a nővére.
Én ismerjem be a vereséget?
Bármelyik ifjú hölgyet választottam volna,
mindig akadt volna egy makacs apa
vagy egy kotnyeles nagynéni.
Nem hagyom, hogy egy nővér miatt, aki nálam fiatalabb,
ne kapjam meg, amit akarok.
Akit akarsz, nemde?
Ez még mindig barátságos párbaj, vagy keressünk páncélt?
Ez az, amit nem értesz, öcsém.
Benedict megtisztel azzal, hogy nem kímél a szavaival.
Ahogy most én is…
megtisztelem őt.
Mily megtisztelő!
Köszönöm, uraim, a felpezsdítő testedzést.
Ideje, hogy learassam a mai utolsó győzelmemet.
Szorítsatok nekem!
Azt hiszem, zebra a nevük.
Tehát kellemes látogatás volt?
Sajnálom, hogy nem lehettem ott.
Bizonyára máskor is meghívnak majd bennünket a palotába.
Őfelsége el volt ragadtatva Edwinától, nem igaz, Lady Danbury?
Arra gondoltam,
rendezhetnénk ma egy estet,
hogy Miss Edwina közelebbről megismerhesse számos udvarlóját.
Mindenről gondoskodom.
Remekül hangzik!
Feltéve, hogy szigorú a vendéglistánk. Bocsásson meg!
Jó fiú!
Nem voltam elég érthető?
- Ajándék Miss Edwinának. - Vigye a trójai falovát!
Ez nagyon is valóságos ló. Nem ajánlom, hogy megpróbáljon belemászni.
- Ön csak játszadozik. - Nem ezért jöttem.
Mr. Dorset talán nem egy álnok tréfa volt?
A Mr. Dorsettel való egyezségem nem is volt akkora csalás.
- Kétkedik az ítélőképességemben. - Ön is az enyémben.
Sosem találkoztam még ilyen arcátlanul pimasz emberrel…
Hisz nem is ismer.
Tudom, hogy kifinomult és óvatos ember.
Szavak nélkül is szavahihető.
Ennél többet nem kell tudnom.
Köszönöm, uram.
Az bántja, amit a bálban hallott?
Úgy tesz, mintha gazember lennék, pedig Londonban minden nő
olyan férjet kíván, mint én.
Rendkívül világosan kifejezte,
hogy mit kíván, és mit nem,
de eszébe jutott valaha,
hogy talán most a húga kívánságáról van szó?
Lord Bridgerton!
Miss Edwina!
Hoztam önnek egy apró ajándékot,
ami emlékezteti majd a tegnapi versenyre.
Nekem hozta a lovat?
- Hisz kedveli az állatokat. - Igen.
Azt a fajtát, amelyik az ölembe gömbölyödik.
Elnézését kérem.
Említette, hogy Nektár emlékezteti önt egy szeretett lóra a múltból…
Az a ló egy regény szereplője.
Egy szerelmes regényé.
A húgom rajong az ilyesmiért.
Nagyon tetszik, uram.
A ló valóban nagylelkű gesztus.
Gyere, Edwina! Vissza kell mennünk.
Mr. Bridgerton! Megtisztel a jelenlétével.
Részemről a megtiszteltetés, Mr. Mondrich. Pompás a hely.
Bár talán kicsit korán jöttem?
Idővel nyilván benépesedik a klub.
Azt rebesgetik, hogy maga is művész.
Nos… próbálkozom.
Akkor…
találkoznia kell Mr. Cruikshankkel.
Tehetséges illusztrátor, aki számos művészt és mecénást ismer.
Örömmel találkozom tehetséges emberekkel.
Pontosan ez az, ami az én klubomat megkülönbözteti.
Tudom, ön és fivérei jól szórakoznak a White's-hoz hasonló helyeken,
de itt minden becsületes embert szívesen látunk
a címétől, a rangjától vagy a foglalkozásától függetlenül.
Meg kell mondanom, örömmel látom,
milyen szép szalont teremtett a saját becsületes munkája verejtékével.
Igyunk hát rá!
Kutyák csinosítása?
Igen. Talán van olyan barátod, aki érdekesnek találja a témát.
- Ugye jól vagy, anya? - Nem. Nincs jól.
Nem tudtam, hogy ma bál lesz.
Inkább egy kisebb est.
Nem kaptad meg a meghívót a Danbury-ház inasától?
Az est Danburyéknél lesz.
Miss Sharma azzal vádol, hogy játszadozom.
- És hibáztatod őt? - Hogyan?
Csak óvja a testvérét. Szerető férjet keres neki.
És te, aki kétségtelenül nyíltan megveted az ilyesmit…
Talán Miss Edwina többi kérője megválogatja a szavait ma este.
Lesz, aki verset szaval majd!
Van itt valahol számodra egy lecke.
Remélem, hogy ezúttal végre megtanulod.
Gyertek!
Legalább most a férfiaknak kell bolondot csinálniuk magukból.
- Ez az ön ötlete volt? - Bár mondhatnám, de nem.
Lady Danbury versfelolvasásra gondolt.
De a férfiak a versenyszellemtől fűtve
tovább cifrázták ezt a komédiát.
Nem csodálom.
Igen. Csodálatos!
Ön a vikomt húga, ugye?
Az egyik. De ezt ne vegye rossz néven tőlem!
A tény, hogy ön a vikomt rokona, jobb színben tünteti fel őt.
Azért ne vigyük túlzásba a dicséretét!
Ez meg mi?
Igen!
Mit szólnának egy kis szünethez?
Igen.
Szép a ruhája.
Köszönöm.
Nekem is tetszik az öné.
- Van humorérzéke. - Nem, nem úgy értettem…
Őszintén mondtam.
Valóban nagyon szép.
Kicsit már meguntam ezt a színt.
Megértem.
Bár azt hiszem, valójában nem a szín a lényeg,
hanem hogy hogyan viselik.
Ön tudja viselni, Miss…
Penelope. Featherington.
Bocsásson meg!
Nos, tőled mit látunk ma este?
Egy dalt? Egy táncot?
Vagy a titkos karikahajtó tudományoddal rukkolsz elő?
Attól tartok, én csak néző vagyok.
Ennyi érdeklődés egy hölgy iránt, aki szinte ismeretlen!
Nem vagy a rejtélyek híve, Pen?
Én? Nem.
Mindig az utolsó fejezetet olvasom el először.
Ha már a rejtélyeknél tartunk,
elárulhatnád az ifjú hölgy nevét, akivel külhonban találkoztál.
Mire gondolsz?
A versenyen említetted, hogy sosem voltál magányos. Gondoltam…
Mindegy is.
Nézd! Valaki tényleg karikát hajt ma este.
Igazad van.
Nem voltam magányos az utazásaim során.
Komoly beszélgetésbe kezdtem valakivel.
Valakivel, akit már nagyon régóta ismerek.
És mégis, mindazok után, ami Miss Thompsonnal történt,
rájöttem, hogy ezt az embert soha nem ismertem igazán.
Ez én lennék.
Te magad?
Neked köszönhetem.
A leveleid annyira bátorítóak voltak!
Gondoltam, ha Penelope így lát engem,
nekem is menni fog.
Miss Thompson…
annyira elvonta a figyelmemet!
Kitisztítottam a fejem, lemondtam a nőkről és a szerelemről…
Voltaképpen… meg akartam érteni magam, mielőtt visszalépek ebbe a világba.
Lemondtál a nőkről?
Nos, egyelőre igen.
Én is nő vagyok.
Te Pen vagy.
Te nem számítasz.
A barátom vagy.
Hát persze.
A barátod.
Ezt olyan jó hallani!
Köszönöm.
Igen. Én is elbűvölőnek találom.
Az új Lord Featheringtonnak kitűnő az ízlése, nem igaz?
Lady Cowper!
Miss Cowper!
Milyen gyönyörű nyaklánc!
Az új Lord Featherington ajándéka, igaz?
Nem mondta a Lord? Ellátogatott hozzánk ma délután.
Erről bizonyára lemaradtam.
Annyira lefoglalt Philipa esküvője és minden egyéb.
Nagyvonalú gesztus, nem igaz?
Kíváncsi vagyok, mit jelent.
Sokat biztosan nem.
Az új Lord bőkezű az ajándékaival.
A számukat sem tudom.
Igen.
Erre, kedvesem!
Láttam azt a Gérard-képet!
- Egy csoda! - Egy látomás.
Szóval azt mondja, hogy ő, Leighton és Turner
egy akadémián tanultak?
Valóban. Úgy tudom, van egy szabad hely.
Ha komolyan gondolja a festészetet, úgy hallottam, az a legjobb hely.
Öcsém! Szükségem van rád.
- Éppen beszélgetek. - Kifelé, azonnal!
Bocsásson meg!
Meg kell tanítanod, hogyan kell ezt felolvasni!
Byron?
Csak nem megártott a vívóedzés?
„Úttalan erdők hívogató hűse,
elhagyatott partok mámora…” Ezt hogy kell jól elmondani?
Attól tartok, sehogy. Ez a vers a jó ellentéte.
Nonszensz.
Azt hittem, te kedveled az ilyesmit.
A költészetet igen. Byront? Egek, soha!
Hát nem ő mindenki kedvence?
Cambridge-i évfolyamtársaim úgy vélték, jobb verseket írok.
Vagyis hamisabbakat, vagy kevésbé?
Hamis?
A költészet épphogy nem hamis.
Hanem a becses igazság szavakkal való feltárásának művészete.
Hát persze, öcsém. Komolyan?
Te jó ég! Jó éjszakát!
Mit is jelent csodálni egy nőt?
Ránézni és megihletődni.
A szépségében elmerülni.
Oly áhítattal, mely ledönti szívünk várfalát,
és megszépít bármely gyötrelmet, ha őérte szenvedjük el.
Tetteinkkel és szavainkkal…
tisztelegni a lénye előtt.
Így szól erről az igazi költő.
Gyakrabban is foglalkozhatnál ezzel.
Írd ezt le!
„Mosolyán ezer árnyalat
Megannyi felhőt elzavar
S az orca, melyen pír fakad
Oly derűs lélekre vall
Mely békét lelt az ég alatt
S ártatlan szívet is sugall”
Uraim, köszönöm mindannyiuknak,
hogy ma este lenyűgöztek minket a tehetségükkel.
Emlékezetes alkalom volt, ez kétségtelen.
Elnézést! Lady Danbury!
Lord Bridgerton! Nem számítottam önre.
Nem, úgy tűnik, lemaradtam a vendéglistáról.
De biztosan nem száműzne olyasvalakit, akit 29 éve ismer.
És az inasa sem a bejáratnál.
Bocsásson meg, vikomt! Ismét elkésett.
Épp lezártuk volna az estet.
Egy fellépő tán még belefér.
Ezt magam írtam az este folyamán.
Szeretné hallani?
Mindenki kíváncsi rá?
Igen. Mindenképp!
- Vikomt! - Halljuk!
Hát persze!
„Mit is jelent…
csodálni egy nőt?
Ránézni és megihletődni.
A szépségében elmerülni.
Oly áhítattal, mely ledönti szívünk várfalát,
és megszépít bármely gyötrelmet, ha őérte szenvedjük el.
Tetteinkkel…
Tetteinkkel…”
Bocsássanak meg! Nem megy.
Nem állíthatom, hogy ezek a szavak a sajátjaim.
Más a szerzőjük.
Valójában nem vagyok…
a költészet embere.
A hízelgő szavak, noha szépek és édesek,
üresek is,
ha tettek nélkül állnak.
Miss Edwina, eljátszhatnám, hogy másvalaki vagyok.
Tettethetném, hogy egyeznek vágyaink,
de hazudnék.
Talán képtelen vagyok…
kifejezni mindazt a szenvedélyt,
amit igazán megérdemel.
De ha tettekről és kötelességről van szó…
mindig megállom a helyem.
És remélem, tetteim…
beszédesebbek lesznek bármely költeménynél.
Hallottad, édes? Nem szeretne úgy, ahogy megérdemled.
És ettől rossz ember ő, vagy inkább őszinte?
Ez az igazi úriember ismérve,
ahogy appa mondta.
Nemde?
Mennyei!
Vissza kellene mennie.
Egy perc, és ott leszek.
Úgy tűnik, a vikomt kétségkívül felpaprikázta önt.
Igazán bosszantó tud lenni.
Javíthatatlan.
Nem a húgomnak való.
Gondoskodni fogok róla, hogy ezt ő is belássa.
Egy jó tanács, Miss Sharma!
Ha tehetetlen dühöt érzünk,
gyakran bölcsebb dolog előbbre venni saját szükségleteink kielégítését.
Mások befolyásolása a helyes cselekvés irányába, nos,
gyakran bajos és bosszantó törekvés, ami a legrosszabbat hozza ki belőlünk,
míg végül rájövünk, hogy mindvégig eredménytelen volt.
Tudom, hogy bolondot csináltam magamból.
Nem kell ezt öntől is hallanom.
Nem hiányzik, hogy bárkitől is halljam.
Kicsit sem érdekel, hogy mit gondolnak itt rólam.
Amint Edwina férjhez megy, hazatérek egyedül,
és soha többé nem teszem be a lábam ebbe a városba.
Talán még nem tudja, és jó is így.
De a magam részéről nemcsak borzasztóan elkeserítőnek,
de az igazság megsértésének is tartom,
hogy mindössze 26 évesen azt mondja,
egyedül szeretne maradni.
Nem kellene így éreznie. Nevelőnő leszek.
A húgom jó sorsa elégedetté tesz majd.
Elégedetté?
Az ön élete talán keserves?
Már megbocsásson!
Ön talán nincs egyedül?
Figyelem és látom önt. Több is, mint elégedett.
Mögöttem egy élet áll.
Én özvegy vagyok.
Szerettem, majd elveszítettem valakit.
Kiérdemeltem a jogot,
hogy azt tegyem, amit akarok, akkor és úgy, ahogy akarom.
Gyermekem,
ön nem Lady Danbury.
És ha ezen az úton halad tovább,
egészen biztosan soha nem is lesz az.
Két dolog ólálkodik
kies városunk sötét, árnyakkal övezett zugaiban.
A kártevők és a titkok.
Önre bízom, kedves olvasó, hogy melyik az ártalmasabb.
Kíváncsiak vagyunk, hogy a szezon ékköve
milyen titkokat őriz a szíve mélyén.
És ki lesz az, akivel megosztja őket.
Talán Bridgerton vikomt?
Az idősebb Sharma nővér véleménye
eme kérdésben nem titok, ez nem vitás.
LADY WHISTLEDOWN TÁRSASÁGI LAPJA
Ha valóban ennyire bosszant, ahogy Lady Whistledown most is ír,
akkor talán ne olvasd!
- Végre felfedte magát. - Mi? Eli…
Nem akartam elmondani…
mert zavarban voltam, és féltem, tévedek,
de tegnap elmentem ebbe a nyomdába.
Tényleg?
Beszéltél valakivel?
Nem számít. Pen, nézd!
Nemcsak a papíranyag ugyanaz,
de a K betűk is
pontosan ugyanúgy vannak eltorzulva.
Nem valószínű, hogy ez is egybeesés.
Nos, figyelnünk kell.
Ha a hiba felbukkan a következő számban, tudni fogjuk, hogy a nyomda az övé.
Egy új K betű lesz egy Stanhope-sajtóhoz.
- Tíz penny lesz. - Ötöt adhatok.
Az öt kedvezményes ár a visszatérő vásárlóknak.
Higgye el, nem örülne, ha többször is visszajönnék!
Ha engedményt ad, eltűnök, és mindketten jól járunk.
Miss Penelope?
Igazság szerint e szerzőt nevezhetnék
a titkok legfőbb megosztójának is.
Ki más is gondoskodhatna arról, hogy önök állják a szavukat?
Íme, felség!
És biztos benne, hogy ékkövünk mostanság ezen hölgyekkel beszélgetett?
Igen, felség.
Ha helytálló az elmélete,
Lady Whistledown benne lesz ebben a gyűjteményben.
Hisz előbb-utóbb napvilágra kerülnek
a legjobban őrzött titkok is.
A feliratot fordította: Büki Gabriella