EN NETFLIX-SERIE
Kära läsare.
Det sägs att konkurrens ger oss chansen att resa oss
och göra oss redo för de största utmaningarna.
Om det undertecknad har hört denna morgon stämmer
har en stor utmaning presenterats av den här säsongens diamant.
Alla friare som söker audiens hos fröken Edwina Sharma
måste först tämja det något lättretliga och ogifta odjur
som kallar sig hennes syster.
Lord Lumley längst upp.
Är inte han en dandy?
-Jag tycker att han är ridderlig. -Är det vad du söker?
Om Kate tror på honom håller jag med.
-Fröken Sharma? -Fröken Edwina Sharma.
Inte systern.
Fröken Edwina duger.
Jag ser att lord Bridgerton inte står med.
Han är precis vad Edwina söker.
Glömde ni honom?
Lord Bridgerton är mycket skicklig på falska första intryck.
Vad har ni hört?
Han uttryckte att han söker en fru för att det är hans plikt
och att han inte tror på kärlek.
Det är för att jag älskar min familj som jag väljer brud med huvudet och inte…
…hjärtat.
Tror ni att det är ovanligt?
De flesta äktenskap inom societeten är först och främst affärsärenden.
Det har fungerat så i århundraden.
Det är kärleken som är det ovanliga.
Tycker fröken Edwina om dig också?
Inte än. Hon skulle det, om inte…
Systern.
-Hon är visst lite taggig. -Ja.
Du vet vad du söker, Bon. Glöm inte det.
Lord Lumley kommer säkert att göra viscounten till ett minne blott.
Hon behöver inte besvära mig.
Varje ros har sina taggar.
Men den enda tävlan jag bryr mig om är uppvaktningen.
Jag önskar årets deltagare lycka till.
Försök att inte snubbla på startlinjen.
…och avfärda Blakes verk som barnsliga och oviktiga…
Ska jag stå här på tröskeln hela dagen?
Lumley har fått orättvist mycket tid med henne.
Det är för att min syster är hänryckt av honom.
Ni vill väl inte att jag ska avbryta er när det är er tur?
Lyssna till vår generösa värdinna och gör som hon säger.
Tack, lord…
Bridgerton.
Ni kommer tyvärr för sent.
Ni hamnar tyvärr sist i en väldigt, väldigt lång kö.
Jag vill ta fröken Edwina till kapplöpningen.
Hon har redan sällskap.
-Imorgon då. -Hon är upptagen.
I övermorgon?
Jag tror nog att hon är ledig… efter december.
Om hon inte är på smekmånad då.
-Sa jag något lustigt? -Det tycker jag.
Det lustiga är att ni står här efter vad jag hörde härom kvällen.
-Det var inte menat för era öron. -Jag har även läst mycket om er.
Ert rykte som libertin föregår er.
Träng er inte före, Bridgerton! Ställ er sist i kön.
-Just det. -Helt riktigt.
Är det lady Whistledowns blad?
-Ja. -Var du inte klar med henne?
Låt henne hållas, Penelope.
Intresset för lady Whistledown
betyder kanske att hon bryr sig om säsongens friare.
Jag kommer inte på något fyndigare sätt att säga: Nej.
Det är ingen filosofisk avhandling om kvinnors rättigheter direkt, men…
Lady Whistledown har knappast ändrat stil helt sedan förra bladet.
Kanske inte. Men det kan hända.
Hon kanske inte vill. Hon kanske är nöjd.
Om hon till och med har fångat ditt intresse, fungerar ju hennes taktik.
Men hon kunde göra mer.
Jag skulle kunna övertyga henne om jag bara hittade henne.
Det du behöver hitta är lycka.
Penelope, hjälp mig.
Visst kan Eloise finna lyckan med någon annan?
Ja, det tror jag. Inte lady Whistledown, utan någon som…
Colin.
-Min bror? -Nej, inte Coli… Colin!
Här är allt sig likt.
-Bror! -Colin!
Sätt familjegrälet åt sidan och ge mig en kram!
-Vad snabbt du kom hem. -Jag saknade er, så klart.
Bror!
Du måste till doktorn med en gång.
Du har något konstigt som växer på hakan.
Du verkar ha fått sol i ansiktet också. Vad egendomligt.
-Han är stilig. -Jag är längre än Gregory nu.
Det är du inte alls.
-Var har vi vår oförskräckte viscount? -Han är…
…tillbaka från uppvaktandet.
Colin, du är tillbaka. Vad bra.
Familjen, gör er klara för kapplöpningen idag.
Vi ska gå dit i enad tropp.
Jag sa att det inte passade sig, men han insisterade.
Är de kusin Jacks?
Kusin? Bad han er att kalla honom det?
-Har du något emot honom, mor? -Självklart inte.
Den nye lord Featherington överöser oss med generösa gåvor.
För det kan vi stå ut med några tveksamma stilval
och en tvivelaktig fostran.
Det går väl an.
Han vill också göra om salongen till en privat spelhåla.
Det där ser utomordentligt ut.
-Visst livar det upp? -Det är ett fint tillskott.
-Passar det bättre på er egen kammare? -Har du skjutit alla dem?
Varje gevär här har en egen intressant historia, Penelope.
En dag ska jag berätta om alla mina äventyr.
Gå och klä er nu, mina damer. Idag ska vi på kungliga kapplöpningen.
Det blir en mindre vigsel.
Herr Finch sa att han inte vill ta uppmärksamhet från sin brud.
Kan ni tänka er?
-Det kan då inte jag. Kan du, Penelope? -Har du sett familjen Bridgerton?
Tänk att ni älskar litteratur lika mycket som jag. Läser ni Byron?
En del, men jag är en novis vad gäller poesi.
Vilken tur att du har en så välbevandrad lärare som lord Lumley.
Många anser att poesi är platt. Ord som läses i tystnad.
I min mening ska den läsas högt som musik.
Jag bär alltid med mig mina älsklingsdikter i fickan.
Lady Danbury, det skulle vara mig en ära om ni kunde introducera mig.
Mitt visitkort kom visst bort i virrvarret i ert hem i morse.
Självklart. Herr Thomas Dorset, låt mig presentera
fröken Sharma och fröken Edwina Sharma.
Angenämt.
Tyvärr har min syster redan sällskap idag, herr Dorset.
Det må så vara. Det var faktiskt er jag ville tala med.
Hur upplever ni debutantsäsongen?
Som en säsong, herr Dorset. Jag måste…
London är väldigt olikt Bombay.
Det är väl därifrån ni kommer?
-Ja. -Jag har varit där.
Det är en makalös stad.
-Ni måste sakna den. -Varje minut varje dag.
Speciellt när det är dags för te.
-Vi måste hitta våra platser. -Får jag slå er följe?
-Herrarna Bridgerton. -Herr Mondrich.
-Pensionen klär er. -Om han ändå var pensionerad.
Tänker ni ge er in i ringen igen?
Nej, in i affärsvärlden. Jag ska öppna en herrklubb.
Vi hoppas att den ska konkurrera med de exklusiva tillhållen på St James.
Vi är ju infödda medlemmar i Whites.
Vi öppnar imorgon. Ni är förstås välkomna…
Ursäkta mig.
Berätta för mig, herr Mondrich. Jag behöver stimulans.
Se på din bror.
Han var också frustrerad i början,
men nu verkar den här fröken Edwina snabbt ha fått upp hans ögon för frieri.
Jag menar bara att vi måste vara öppna för att hitta någon som gör oss lyckliga.
Dansa med en hop grodor för att en kan vara en prins?
Om det är nödvändigt.
Vet du att din pappa…
Lyssnar du på mig? Vad har du i handen?
Inget, mor. Det är en pamflett…
HUNDSKÖTSEL
…om hur man ska klippa sina hundar.
En fröken får väl ha intressen?
-Tack. -Tack.
Herr Dorset, ni reser visst vitt och ofta.
Ja, i studiesyfte. Jag är speciellt intresserad av medicin.
Att hjälpa andra är ett nobelt intresse.
Herr Dorset påminner om dig där, syster.
Edwina, har du talat med lord Lumley om hans intressen?
Lord Bridgerton.
Fröken Sharma. Fröken Edwina. Lumley.
Vad trevligt att råkas.
Lord Bridgerton, mitt namn är herr Thomas Dorset.
Fröken Edwina, jag ville besöka er…
Min syster vet allt som…
…men jag lovade min familj att vi skulle äta frukost. Vi står varandra mycket nära.
Där är de ju.
En mans familj säger mycket om honom.
Ja, det finns många fina, kärleksfulla familjer i societeten.
Ingen finare än familjen Bridgerton.
Min mor har länge velat komma på te i Bridgerton House igen.
Det måste vi uppfylla, Lumley.
På tal om drycker ser jag att damerna saknar dem.
Det är bra, tack.
Det är väldigt varmt idag. En riktig gentleman skulle…
Fröken Edwina, låt mig att hämta lemonad.
Det vore angenämt, tack.
Ursäkta mig.
Vilken dag för en kapplöpning.
-Pen. -Colin!
-Vi hann inte talas vid i morse. -Jo, jag sa "Colin!"
Men det var inte så märkvärdigt.
Jag vill gärna höra mer om din resa.
Är du inte trött på reseberättelser? Du är den som har svarat på flest av mina brev.
Ja, men det finns alltid så mycket mer att säga än vad som får plats.
Pen.
-Hur har du haft det? -Bra. Jag har haft det bra. Och du?
Nej, jag vet ju hur du har haft det.
-Klättring på Olympos, falkjakt i Turkiet… -Det var spännande.
Var det också lite ensamt?
Jag var aldrig ensam.
-Jag förstår. Du träffade någon… -Pen! Där är du ju.
-Det gör du alltid. -Du kom just och är redan i vägen.
Jag har saknat dig också, El.
Jag har upptäckt något. Whistledowns tryckeri.
-Omöjligt. -För dödliga.
Men jag har upptäckt min talang. Märker du hur pamfletten känns?
Som papper?
Precis. Det är samma kvalitet som Whistledowns.
-Är inte allt papper likadant? -Yta, vikt, kornighet, genomskinlighet.
Håll det mot ljuset. Se.
-Jag verkar tokig. -Jag sa inte…
Du tänkte det.
Du är passionerad, men det är nog en slump.
Den där pamfletten är bara vad den ser ut som:
Långa instruktioner för hur man sköter en hunds päls.
Antagligen. Du har nog rätt.
Jag måste gå och spela glad åt min systers bröllop.
Hälsa de trolovade.
CHANCERY LANES TRYCKERI, LONDON 1814
Jaså?
Lord Lumley har visst gått vilse på väg från lemonadståndet.
-Jag kan leta efter honom. -Det var viscountens idé.
Han kanske kan gå?
Startskottet går ju snart.
-Vilken häst tror ni på? -Edwina.
Nectar. Av god börd, vältränad och med fördelaktigt utseende.
-Nectar, säger ni? -Ja.
Jag tror på honom.
-"Tror"… -Ursäkta?
-Ni har ju valt samma häst som alla andra. -Jag har satsat strategiskt.
Har ni övervägt hästens temperament och banans skick
för att kunna bedöma dess sanna chanser?
-Vad varmt det är. -Nectar är prisbelönt.
-Ska vi söka oss till skuggan? -I Doncaster sprang han på fastare bana.
Det var svalt, så hans storlek var fördelaktig.
Idag är banan mjuk och det är varmt.
Han lär få det svårt att komma iväg, och bli för varm på upploppet.
Därför har High Flyer, som är snabb, lätt och sval större chans.
-Ni tänker för mycket. -Och ni för lite.
Er gäst har visst fått viscountens uppmärksamhet.
Hon har visst det.
Ni måste förstå, att som fröken Edwinas beskyddare
är jag neutral tills hon har gjort sitt val.
-Självklart. -Men som er vän:
Er son kan finna ett hinder på vägen.
Storasystern motsätter sig hans frieri.
Fröken Edwina vill visst gifta sig av kärlek, och det vill inte viscounten.
Jag förstår.
Hon kanske kan komma att ändra sig.
Det kan kanske viscounten också.
-Ursäkta att det tog sådan tid. -Lord Bridgerton underhöll oss.
Det tror jag säkert.
Det finns gott om plats, min herre.
-Ja, så ska det se ut, Nectar! -Kom igen, High Flyer. Lugnt och fint!
-Kom igen, High Flyer! -Heja!
-Borde vi skilja på dem? -Det är vänskapligt.
-Tror jag. -Ja, vad roligt.
-Kom igen! -Ja!
-Kom igen!
-Prudence! Sluta gapa som en budpojke. -Låt henne glädjas. Vi har vunnit idag.
Det må jag säga. Jag har aldrig vunnit över en viscount förut.
Det känns som en vanlig vinst, men ändå något ljuvligare.
Kate, påminner inte Nectar om min gamla älsklingshäst?
-Minns du? -Ta min arm. Vi går och ser på honom.
En utmärkt idé.
Fröken Sharma. Får jag fråga varför ni attackerar lord Bridgerton?
Om han menar allvar med min syster är det min plikt att sätta honom på prov.
Han gillar inte att förlora. Så har det varit sedan Oxfordtiden.
Fröken Sharma…
Är ni vänner från Oxford? Träffades ni inte idag?
-Jag försa mig. -Nu får ni förklara er.
Han sa att ni skulle döma mig som hans vän,
men mitt intresse för er var äkta…
Han skickade alltså er för att distrahera mig,
så att lord Bridgerton kunde närma sig min syster.
Kate, det är förfärligt.
-Nectar ska skickas till slakt. -Vi ska gå hem.
Ni är väl inte en dålig vinnare?
Tala aldrig någonsin med mig eller Edwina igen.
-Vad har hänt? -Det pågick visst ett annat spel idag.
Lord Bridgerton ämnade göra narr av mig. Kom, så går vi.
Jag menade inget illa. Jag ville bara träffa er.
Halt.
Fröken, jag är inte säker på att det här är klokt.
-Det verkade klokt när du tog pengarna. -Ni får tillbaka dem. Det är farligt här.
Här är resten av pengarna. Håll utkik. Vi är här nu.
CHANCERY LANES TRYCKERI
Vad står på?
-Berätta vad ni vet om henne. -Vem?
Lady Whistledown trycker här.
-Gör hon? -Varför trodde du att vi var här?
-Ni är nog vilse. -Ni undviker frågan.
Ni har inte frågat något.
-Vad är det för papper? -Inget för er sort.
-Ni får söka ert skvaller annorstädes. -Det är inte…
-Jag söker inte efter skvaller. -Inte?
Privata uppgifter om säsongens mest eftertraktade friare?
Ert antagande överraskar mig inte. Kvinnor kan ju bara ha två intressen.
Äktenskap och att baktala sina väninnor.
Faktum är att jag söker skribenten för att diskutera intellektuella frågor.
Kvinnors rättigheter.
Jag vill veta hur hon tänker, och ser redan att hon tänker mer än ni.
Beror ert chockade tillstånd på att jag verkar beläst och vältalig?
Eller har ni en medicinsk åkomma jag bör känna till?
FÖR KVINNORS RÄTTIGHETER
-Det här är inte… -Läs det där om kvinnors rättigheter.
Nya tankar. Obekväma idéer.
Inte för obekvämt, hoppas jag.
Men om jag skulle stöta på er lady ska jag säga att hennes beundrare hälsar.
Jag förkunnar er härmed man och hustru.
Vad fint.
Tänka sig att vi tillhör samma familj nu, lady Featherington.
-Ja, vilken angenäm tanke. -Vi får berätta för lord Featherington.
-Var är den nye lord Featherington? -Han ska vara här någonstans. Jag ska se.
-Såg du att hemgiften var betald? -Det är klart!
Jag hade gärna närvarat, men ni ville inte ha många gäster…
Varför ha ett stort bröllop?
Det finns viktigare saker att lägga pengarna på.
Ni säger det.
Vi har ju två unga damer kvar och två hemgifter till att betala.
Det här är ett förvirrande pussel.
Det är lättare att gräva guld i Amerika än att förstå min kusins bokföring.
En man med er förmögenhet
har väl inga problem att få ordning på affärerna?
-Det påverkar mina första planer. -Vilka planer?
Det kan nog vara klokt att delge mig era planer.
Vi skulle kanske kunna samarbeta på något vis.
Ni är ny i stan.
Ni kanske behöver någon som håller er underrättad.
-Det har ni rätt i, frun. -Utmärkt…
Därför tänker jag försöka hitta någon så snart som möjligt.
Era nya släktingar frågar efter er.
Det här kan nog vänta.
Kom, så firar vi med Philippa.
Jag älskar bröllop. Gör inte ni det, fru Varley?
Jo, verkligen, herrn.
Han har ett angenämt leende.
Det blir det sista vi ser när han installerar någon jänta i vår salong
och kastar ut mig ur mitt eget hem. Låter det angenämt?
Han hade faktiskt inget val. Du förbjöd honom att besöka mig.
-Var det klipskt då? -Nej. Jag tycker…
Du har sagt att appa alltid sa att modiga män går efter det de vill ha.
Appa sa också att en äkta gentleman är en ärlig man.
Det är något viscounten saknar.
Ers Majestät.
Lady Danbury.
Fröken Sharma, och min diamant.
Följ mig. Vi har mycket att se.
De kallas "zebror". De är randiga hästar från Afrika.
Vi får sju till nästa vecka.
Jag kommer inte på namn till alla. Efter femton barn har jag total idétorka.
Vilket enastående menageri, Ers Majestät.
Jag vet.
-Fröken Edwina. -Ja, Ers Majestät.
Jag hoppas att ni uppskattar uppmärksamheten som säsongens diamant.
I högsta grad, Ers Majestät. Det har varit en stor ära.
Ni måste förstå att det är en stor börda att axla.
Att ständigt ha allas blickar på sig.
Oavsett vad sanningen är kommer folk, nej, pratmakare,
att hitta på hutlösa lögner.
Rykten kan ofta vara svåra att uthärda.
Fråga bara er mor. Fråga bara mig.
Min syster vill gärna lära sig av ert skinande exempel, Ers Majestät.
Ert äktenskap och er underbara kärlek till kungen.
Edwina önskar sig samma sak.
Det ska hon också hitta om hon vet vem hon kan lita på.
Lady Danbury har varit en orubblig beskyddare,
och min syster har mig också.
Det kan man kalla en inre krets.
Men det är många som vill splittra den för egen vinning.
Ni kommer oundvikligen att upptäcka sådana personer och deras sluga baktankar.
Då ber jag att ni kommer till mig, så att jag kan avgöra om de är värdiga.
Fröken Sharma, ni vill kanske visa er syster resten av slottsområdet?
Ja. Ni hittar kasuarerna på andra sidan bron.
Gå bara inte för nära.
De är lättretliga.
Något säger mig att det finns en hel del sluga baktankar i omlopp här.
Var det så uppenbart?
Ni vill avslöja lady Whistledown med hjälp av diamanten.
Skribenten lär söka upp henne, och då är Hennes Majestät beredd.
Var det därför ni valde fröken Edwina?
-En nykomling den här säsongen… -Jag visste att jag kunde lita på henne.
Ja.
Lady Danbury, låtsas inte vara skandaliserad.
-Ni njuter av det här lika mycket som jag. -Det är annorlunda i år.
Ni kanske inte vill roa er, lady Danbury, men ni får inte förstöra för mig.
Jag ska visa er mitt elefanthus.
Hon är dryg och arrogant och tror alltid att hon vet bäst.
-Hon låter jobbig. -Det är ju du som alltid vet bäst.
Och som alltid vinner.
Tala mindre, fäktas mer. Bror.
Lycka till.
Redo?
Vet du varför jag alltid vinner?
För om du förlorar säger du att vi fuskade.
Jag vet mina plikter.
Vad jag måste göra och hur.
Det ska jag också göra när jag gifter mig med fröken Edwina.
Fröken Edwina och jag passar bra ihop. Hon är en fin ung dam.
Hon vill ha barn.
Hon blir en behaglig fru.
Det han menar är att han redan har gett alla de andra nobben.
Du tar på dig för mycket.
Vore det inte lättare att gå efter någon med en mindre otrevlig syster?
Varför ska jag ge upp?
Vilken kvinna jag än väljer att uppvakta finns det alltid en obstinat far
eller besvärlig tant i bilden.
Jag tänker inte låta en syster, som är yngre än jag,
förneka mig det jag vill ha.
Den du vill ha, menar du väl?
Är det en vänskaplig match eller behöver vi rustningar?
Det är det du inte förstår.
Benedict hedrar mig genom att inte hålla igen.
Precis som jag
hedrar honom.
Vilken ära.
Tack för den utmattande ansträngningen.
Nu är det dags för mig att säkra dagens sista seger.
Önska mig lycka till.
De kallas "zebror", tror jag.
Var det ett trevligt besök? Jag är ledsen att jag inte kunde komma.
Det är nog inte sista gången vi blir bjudna till palatset.
Hennes Majestät verkade ganska betagen av Edwina, eller hur?
Jag tänkte mig en soaré i afton,
så att fröken Edwina får lära känna sina många friare lite bättre.
Jag tar hand om allt.
Så gärna så.
Bara vi är välbetänkta med gästlistan. Ursäkta mig.
Duktig häst.
Kan jag vara tydligare?
-Det är en present. -Försvinn med er trojanska häst.
Det är en riktig häst. Jag rekommenderar inte att klättra in.
-Är det här en lek för er? -Jag leker inte.
Var inte herr Dorset ett lömskt spel?
Det som hände med herr Dorset var ingen stor falskhet.
-Ni ifrågasätter mitt omdöme. -Ni ifrågasätter mig.
Jag har aldrig mött en mer skamlöst förmäten man…
-Ni känner inte mig. -Jag vet att ni är belevad och slug.
Jag vet att ni ger löften utan ett ord. Mer behöver jag inte veta.
Tack, sir.
Handlar det om det ni hörde?
Ni beter er som om jag är en skurk, när varenda dam i London
eftertraktar min typ av frieri.
Ni har varit väldigt tydlig med vad ni vill och inte vill.
Men har ni ens tänkt på att det borde handla om vad er syster vill?
Lord Bridgerton.
Fröken Edwina.
Jag har med mig en liten present, som ett minne av kapplöpningsdagen igår.
Är hästen till mig?
-Älskar ni inte djur? -Jo.
Men helst sådana som kan lägga sig i mitt knä.
Jag ber om ursäkt.
Ni sa något om att Nectar påminde er om er älsklingshäst i…
Det är en häst i en roman. En kärleksroman, faktiskt.
Sådana är min syster mycket förtjust i.
Den är jättefin, min herre. Det var verkligen en generös gest.
Kom, Edwina, så går vi in.
Herr Bridgerton. Vilken ära att ni kommer.
Äran är på min sida, herr Mondrich. Vad fint det är.
-Men är jag lite tidig? -Det kommer fler vad det lider.
Jag hörde ryktas att ni är konstnär.
Jag…kluddar.
I så fall måste ni träffa herr Cruikshank.
Han är illustratör med goda kontakter bland konstnärer och mecenater.
-Jag möter gärna talangfulla människor. -Det är det här som gör min klubb unik.
Jag vet att ni och era bröder känner er som hemma på Whites.
Men här är var ärlig man, oavsett titel, rang
eller yrke, välkommen att vistas.
Det gläder mig verkligen att se
vilket fint etablissemang ni har skapat med hederligt arbete.
Skål för det.
Att klippa hundar?
Ja. Du kanske har någon kamrat som intresserar sig för ämnet.
-Mår du bra, mor? -Nej, det gör hon inte.
-Jag visste inte att det var bal i afton. -Snarare en soaré.
Fick du ingen inbjudan av Danburys betjänt?
En soaré på Danbury House.
Och fröken Sharma anklagar mig för oärlighet.
-Klandrar du henne? -Va?
Hon skyddar sin syster. Hon vill hitta kärleken åt henne.
Du har visst varit väldigt öppen med vad du tycker om det.
Fröken Edwinas andra friare kanske väljer sina ord med större omsorg.
Vissa läser poesi, har jag hört.
Det finns något du kan lära dig av detta. Jag hoppas bara att du gör det.
Kom nu.
Det är i alla fall männen som skämmer ut sig den här gången.
-Var det er idé? -Tyvärr inte.
Lady Danbury ville ha poesiläsning.
Männen och deras konkurrenslusta hittade på resten av farsen själva.
Det kan jag tro.
Ja. Underbart.
-Ni är väl viscountens syster? -En av dem. Men döm mig inte för det.
Att han är släkt med er får mig nästan att uppskatta honom mer.
Det är ju knappast hans förtjänst.
Va?
Ja.
Ska vi ta en liten paus?
Ja.
Vacker klänning.
Tack.
-Er är också fin. -Ni har sinne för humor.
Nej, jag menade inte…
Jag menar det.
Den är verkligen vacker.
Jag har själv tröttnat på färgen.
Det förstår jag.
Men det handlar egentligen inte om färgen, utan om hur man bär den.
-Ni bär upp den, fröken… -Penelope. Featherington.
Ursäkta mig.
Vad ska du göra i afton?
En sång? En liten dans?
En dold talang med ringar du vill dela med oss andra?
Jag ska tyvärr bara se på.
Så stort intresse för en ung dam som ingen av oss känner.
-Gillar du inte mysterier, Pen? -Jag? Nej.
Jag läser alltid slutet först.
På tal om mysterier.
Du måste avslöja namnet på damen du träffade utomlands.
Vad menar du?
Du sa på kapplöpningen att du inte hade varit ensam. Jag antog…
Strunt samma.
Se. Det är faktiskt någon som ska rulla en ring.
Du har rätt.
Jag var inte ensam på min resa.
Jag påbörjade ett verkligt samtal med någon jag har känt mycket länge.
Och efter allt som hände med fröken Thompson
insåg jag att jag egentligen inte kände personen i fråga.
Mig själv.
Dig själv?
Det är tack vare dig. Dina brev var så uppmuntrande.
Jag tänkte: "Om Penelope ser mig så, kan jag också göra det."
Jag var bara så distraherad av fröken Thompson.
Så jag rensade huvudet, och avsvor mig kvinnor och kärlek.
Jag vill begripa mig på mig själv innan jag återvänder till den här världen.
-Har du avsvurit dig kvinnor? -För tillfället.
Jag är en kvinna.
Du är Pen.
Du räknas inte.
Vi är ju vänner.
Självklart.
Vi är vänner.
Det var fint att höra.
Tack.
Jag tycker också att det är förtrollande.
Den nye lord Featherington har verkligen god smak.
Lady Cowper. Fröken Cowper.
Vilket vackert halsband. Har ni fått det av den nye lord Featherington?
Har han inte sagt det? Han besökte oss i eftermiddags.
Det måste jag ha glömt. Jag har haft så mycket att göra med Philippas bröllop.
Visst var det generöst?
-Jag undrar vad det betyder. -Antagligen inte mycket.
Den nye lorden är generös med gåvor. Man hänger knappast med.
Ja.
Kom, vännen.
Jag såg Gérards målning.
-Vilket underverk. -En vision.
Menar ni att han, Leighton och Turner har studerat på samma akademi?
Ja, och de har viss en ledig plats.
Om ni menar allvar med måleriet är det här rätt institution.
Bror. Jag behöver dig.
-Jag är mitt i ett samtal. -Utomhus. Nu.
Ursäkta.
Du måste lära mig hur jag ska högläsa den här.
Byron? Träffade jag dig hårdare än jag trodde?
"Det finns njutning i en stiglös skog."
"Det finns hänryckning i…" Hur får man det att låta bra?
Det går tyvärr inte. Den dikten är inte bra. Den är nonsens.
Jag trodde att du tyckte om sådant.
-Poesi, ja. Byron, verkligen inte. -Älskar inte alla Byron?
Många i min klass på Cambridge tyckte att jag skrev bättre.
-Är du mer eller mindre vilseledande? -Vilseledande?
Poesi är motsatsen, bror.
Poesi handlar om att beskriva sällsynt sanning i ord.
Just det. Menar du allvar?
Gode Gud. Adjö.
Vad är det att beundra en kvinna?
Att se henne och känna sig inspirerad.
Att njuta av hennes skönhet,
så mycket att ens murar rasar samman.
Att man villigt tar sig an smärta och bördor för hennes skull.
Att ära henne som varelse
i handling och ord.
Det är det en poet beskriver.
Du borde anstränga dig oftare.
Skriv ner det.
"Och panna, ögon, kind och mun
Och rosor, löjen allting där
Så ljuvt vältaligt varje stund
Om hjärtats renhet vittne bär
Om frid med allt på jordens rund
Om kärlek, som blott oskuld är."
Mina herrar, tack ska ni ha
för er storartade talanguppvisning denna afton.
Det var verkligen minnesvärt.
Ursäkta mig, lady Danbury?
-Lord Bridgerton, jag väntade inte er. -Nej, jag var visst inte bjuden.
Men ni nekar väl inte en man ni känt i 29 år ert sällskap?
Er betjänt släppte in mig.
Ursäkta, viscount. Ni är visst sen igen. Vi skulle just avsluta kvällen.
Fröken Edwina hinner nog en till. Jag har skrivit på något eget.
Vill ni höra?
Vill alla höra?
Ja. Absolut.
-Viscounten. -Varsågod.
"Vad är det…
…att beundra en kvinna?
Att se henne och känna sig inspirerad.
Att njuta av hennes skönhet,
så mycket att ens murar rasar samman.
Att man villigt tar sig an smärta och bördor för hennes skull.
Att ära…
Att…"
Jag ber om ursäkt. Det går inte.
Det är inte mina ord, det är någon annans.
Jag är faktiskt inte…
Jag är ingen poet.
Smickrande ord är vackra och ljuva, men samtidigt tomma
om ingen handling följer.
Fröken Edwina, jag kan låtsas vara en annan
och att jag vill detsamma som ni, men då ljuger jag.
Jag kanske inte kan…
…erbjuda den passionerade uppvisning, som ni verkligen förtjänar.
Men vad gäller handling och plikttrohet…
…har jag inga som helst brister.
Jag hoppas att det slår högre än vackra ord.
Hörde du, Bon? Han kan inte ge dig den kärlek du förtjänar.
Gör det honom dålig eller ärlig?
Det visar att han är en gentleman, precis som appa brukade säga.
Eller hur?
Utsökt.
-Ni borde gå ner till festen. -Jag kommer om en stund.
Viscounten har visst gjort er irriterad.
-Han kan vara mycket förarglig. -Han är odräglig.
Han är fel för min syster. Jag ska se till att hon inser det.
Vill ni ha ett råd?
När man är frustrerad är det ofta klokast att tillfredsställa sina egna behov.
Att försöka få andra att välja rätt väg
brukar vara en väldigt irriterande strävan som tar fram våra sämsta sidor.
Och till slut inser vi att det hela var meningslöst.
Jag vet att jag har skämt ut mig. Ni behöver inte säga det till mig.
Ingen behöver säga det till mig.
Jag bryr mig inte om vad någon tycker om mig.
När Edwina har gift sig åker jag hem ensam,
och skattar mig lycklig om jag aldrig behöver återvända.
Ni vet inte än, och det är som det är, men jag tycker att det är bedrövande
och osanningsenligt att höra er säga att ni vill vara ensam.
Ni som bara är sex och tjugo.
Tyck inte det. Jag ska bli guvernant. Jag är nöjd bara min syster tas om hand.
Nöjd?
-Är ni så olycklig, frun? -Ursäkta?
Är inte ni ensam? Jag ser er, och ni är mer än nöjd.
För att jag har levt mitt liv.
Jag är änka.
Jag har älskat och förlorat.
Jag har förtjänat rätten att göra vad jag vill, när jag vill, hur jag vill.
Mitt barn.
Ni är inte som jag.
Om ni fortsätter på det här spåret kommer ni heller aldrig att bli det.
Det finns två saker som lurar i skuggorna i vår vackra stad.
Ohyra och hemligheter.
Ni får själv avgöra, kära läsare, vilketdera som gör mest skada.
Man undrar vilka hemligheter säsongens diamant håller nära hjärtat.
Vem kommer hon att dela dem med?
Viscount Bridgerton, kanske?
Vad den äldre fröken Sharma tycker om det är åtminstone ingen hemlighet.
LADY WHISTLEDOWNS SOCIETETSBLAD
Om det besvärar dig så hur lady Whistledown skriver
kan du väl sluta läsa?
-Hon har avslöjat sig. -Va?
Jag tänkte inte säga något, för att jag trodde att jag hade fel, men…
-Jag besökte tryckeriet igår. -Gjorde du?
Talade du med någon?
Det spelar ingen roll. Titta här.
Inte nog med att pappret är identiskt,
men bokstaven K är lite felformad på exakt samma sätt.
Det kan inte vara ett sammanträffande igen.
Vi får hålla ögonen öppna.
Finns samma fel i nästa blad vet vi att Whistledown använder det tryckeriet.
Ett nytt K till en Stanhope-tryckpress.
-Det blir tio pence. -Ni får fem.
Fem är specialpriset för stamkunder.
Tro mig, ni vill inte att jag ska komma tillbaka igen.
Ge mig rabatten så håller jag mig borta och båda blir nöjda.
Fröken Penelope?
Man skulle kunna kalla undertecknad den största hemlighetsspridaren av alla.
Vem skulle annars se till att ni andra håller er till sanningen?
Varsågod, Ers Majestät.
Är du säker på att det här är alla unga damer diamanten har talat med?
Ja, Ers Majestät.
Om vår teori stämmer finns lady Whistledown med bland dem.
Även de största hemligheterna måste någon gång avslöjas.
FRÖKEN PENELOPE FEATHERINGTON
Undertexter: Sara Palmer