СЕРІАЛ NETFLIX
Дорогі читачі й читачки.
Кажуть, що змагання -
нагода піднятися й підготуватися
до найбільших викликів.
Якщо те, що авторка цієї хроніки почула вранці - правда,
то грандіозний виклик,
що стосується діаманта цього сезону, вже розпочато.
Кожен залицяльник, який бажає зустрічі з міс Едвіною Шармою,
має спершу приборкати дратівливу і страхітливу стару діву,
також відому як її сестру.
Лорд Ламлі. Із самого верху.
Він хіба не денді?
-Я б сказала, що він «галантний». -Він те, що тобі треба?
Якщо Кейт у нього вірить, то я теж.
-Міс Шарма? -Міс Едвіна Шарма.
Не сестра.
Міс Едвіна годиться.
Бачу, ви забули про лорда Бріджертона.
Він саме те, що треба Едвіні.
Не догледіли, дорогенька?
Лорд Бріджертон вельми вміло справляє хибне перше враження.
А що ви чули?
Він чітко заявив: шлюб для нього - не більше, ніж обов'язок.
А в кохання він не вірить.
Лише з великої любові до сім'ї
я маю намір обрати наречену головою, а не…
серцем.
А вас це дивує?
Більшість шлюбів у наших колах - це питання вигоди, дорогенька.
Цей механізм працює вже сотні років.
А от справжнє кохання - рідкість.
А міс Едвіна відповіла взаємністю?
Ще ні. Відповіла б, якби не…
Її сестра.
-То вона трохи колюча, так? -Не те слово.
Ти ж знаєш, чого хочеш, бон.
Не забувай про це.
Після лорда Ламлі віконт стане далеким спогадом.
-Я впевнена. -Однак не варто перейматися.
Зрештою, у кожної троянди є колючка.
Звісно, єдині змагання,
достойні моєї уваги - це ігри залицяльників.
Тому хай щастить цьогорічним гравцям.
Постарайтеся не перечепитися на самому початку.
…і відкидає роботи Блейка як дитячі, несерйозні…
Міс Шармо, мені цілий день тут стовбичити?
Ламлі вже й так провів з нею незмірно багато часу.
Це тому, що моя сестра від нього в надзвичайному захваті.
Ви ж не хотіли б, щоб я перебивала вас,
коли настане ваша черга?
Проявімо таку ж великодушність, як наша леді, і почекаймо.
Дякую, лорде…
Бріджертон.
Боюся, ви сильно запізнилися.
Перед вами ще велика-велика черга.
Я б хотів провести міс Едвіну на перегони.
Моя сестра вже має супровід.
-Тоді завтра. -І завтра теж.
А післязавтра?
Власне, вона таки буде вільна. Після грудня.
Якщо в неї ще не буде медового місяця.
Я сказала щось кумедне?
Гадаю, що так.
Кумедно те, що ви зараз тут
після всього, що я почула вчора…
Я це казав не вам.
А ще після всього, що я про вас прочитала.
Репутація розпусника вас випереджає.
Без фокусів, Бріджертоне!
В кінець черги!
-Так, правильно. -В кінець.
Це примірник леді Віслдаун?
-Так. -Думала, ти вже не читаєш.
Не знеохочуй її, Пенелопо.
Якщо вона знову нею зацікавилась,
то, може, їй цікава
думка Віслдаун про вільних джентльменів цього сезону.
Я хотіла відповісти дотепно, але скажу просто: ні.
Це не зовсім той трактат про права
прекрасної статі, якого я чекала, але…
Не думаю, що вона
так швидко повністю змінила б стиль.
Може. Але вона ще може це зробити.
Може, вона не хоче.
Може, її все влаштовує.
І якщо вона знов зацікавила навіть тебе,
може, така тактика працює.
Так, але вона здатна на більше.
Я знаю, що змогла б її переконати, якби її знайшла.
Шукати треба щастя, люба.
Пенелопо, допоможи мені.
Елоїз могла б знайти його з кимось іншим, ні?
Так, могла б. І не леді Віслдаун,
а когось такого, як… Колін.
-Мого брата? -Ні, не Колі… Колін!
Радий, що тут усе без змін.
-Брате! -Коліне!
Може, годі чубитися й обіймете мене?
Не очікувала, що ти так скоро повернешся.
Я за вами скучив. Що тут скажеш?
Брате!
Думаю, тобі якнайшвидше треба до лікаря.
У тебе на бороді щось виросло. Це якась хвороба.
А ще ти засмаг. Дивина.
-Це так вишукано. -Я вища від Ґреґорі на 5 см.
Неправда.
-А де наш безстрашний віконт? -Він…
Повернувся з женихання.
Коліне! Ти повернувся. Навіть краще.
Я б хотів, щоб ви всі підготувалися до перегонів.
Підемо туди сьогодні єдиним фронтом.
Я казала йому, що це нікуди не годиться, але він наполіг.
Це кузена Джека?
Кузена? Він так попросив себе кликати?
Він тебе турбує, мамо?
Звісно ні.
Новий лорд Фезерінгтон прибув, щоб скупати нас у багатстві.
Якщо натомість треба змиритися з його непевним стилем
і сумнівними манерами, то…
нехай.
Чула, він хоче перетворити малу вітальню
на особисту залу для азартних ігор.
Просто дивовижно.
Оживляє кімнату, правда?
Прекрасне доповнення.
Але, може, переставити його до вас?
Ви стріляли з них усіх?
Тут у кожної зброї захоплива історія.
Одного дня я про все вам розкажу, Пенелопо.
А тепер ідіть одягайтеся, леді. Ми їдемо на перегони.
КОРОЛІВСЬКІ ПЕРЕГОНИ В АСКОТІ
Церемонія пройде у вузькому колі.
Але містер Фінч не хоче, щоб щось відволікало його від нареченої,
вірите чи ні.
Я точно ні. А ти, Пенелопо?
Ти бачила Бріджертонів?
Дивовижно, ми обоє любимо літературу.
Вам подобається Байрон?
Я трохи його читала.
Хоча я не надто обізнана в поезії.
Тобі сильно пощастило
мати такого вчителя як лорд Ламлі.
Багато хто вважає, що поезію слід читати подумки.
Але я гадаю, її слід читати вголос, як музику.
Ось, я всюди ношу зі собою примірник улюблених віршів.
Леді Денбері, матиму за честь,
якщо ви посприяєте нашому знайомству.
Боюся, моя візитівка загубилася під час метушні у вас удома.
Звісно. Містере Томасе Дорсет, дозвольте представити
міс Шарму та міс Едвіну Шарму.
Дуже приємно.
Моя сестра вже має супровід на сьогодні, м-ре Дорсет.
Дуже добре. Але я сподівався поговорити з вами.
Як вам цей сезон, міс Шармо?
Сезон як сезон, містере Дорсет. Мені слід…
Лондон - це далеко не Бомбей.
Ви ж звідти приїхали, так?
-Так. -Я бував там.
Чудове місто.
-Ви напевне сумуєте за ним. -Щодня і щохвилини.
Особливо під час чаювань.
Знайдімо наші місця.
Дозвольте приєднатися.
Бріджертони!
Містере Мондріч.
Вам личить пенсія.
Якби ж це була правда.
Плануєте повернутися на ринг?
Іду в бізнес. Відкриваю джентльменський клуб.
На рівні найкращих закладів у Сент-Джеймсі, якщо пощастить.
Ми від народження входимо у «Вайтс», знаєте.
Завтра велике відкриття. Вас усіх запрошено…
Даруйте. Я відлучуся.
Розповідайте. Заохочення мені не завадить.
Глянь на свого брата.
Його теж спочатку розчаровували сезони,
але тепер видається, що ця міс Едвіна
пожвавила його інтерес до залицяння.
Я лише про те, Елоїз,
що треба шукати партнера, який нас захопить.
То мені танцювати з юрбою жаб, поки одна не стане принцом?
Якщо доведеться.
Твій батько, знаєш…
Ти мене слухаєш? Що це в тебе?
Нічого, мамо. Лише брошура про…
нові методи миття собак, вочевидь.
Леді ж можна мати хобі?
Дякую.
Містере Дорсет, ви багато подорожуєте? І довго, я так розумію.
Це для навчання. Мене особливо цікавить медицина.
Допомога іншим - благородна справа.
Ви з містером Дорсетом у цьому схожі, сестро.
Едвіно, ти вже говорила з лордом Ламлі про його зацікавлення…
Лорде Бріджертон.
Міс Шармо. Міс Едвіно. Ламлі.
Як приємно вас бачити.
Лорде Бріджертон, дозвольте представитися. М-р Томас Дорсет.
Я хотів завітати до вас вранці…
Моя сестра добре про все знає…
…але пообіцяв поснідати з сім'єю.
Ми неймовірно близькі. Часто снідаємо разом.
А ось і вони.
Можна багато сказати про чоловіка, судячи з його сім'ї.
Так, при дворі є багато зразкових, люблячих родин.
Але не таких принадних, як Бріджертони.
Моя мати вже давно хоче
знову завітати до вас на чай.
Треба задовольнити її бажання.
До речі, про напої. Бачу, леді з пустими руками.
Нас усе влаштовує.
У таку спеку джентльмен має подбати…
Міс Едвіно, дозвольте принести вам лимонаду.
Я буду вам дуже вдячна. Спасибі.
Даруйте.
Чудовий день для перегонів.
-Пен. -Колін!
Ми не поговорили.
Та поговорили. Я сказала: «Колін!» Але на цьому все й закінчилось.
Я хотіла послухати про твої подорожі.
Думав, вони вже встигли тобі обриднути.
Ти відписувала на мої листи більше за всіх.
Мабуть, утім,
на папері не вмістити всього, що хочеться сказати.
Пен.
Як у тебе справи?
Добре. У мене все добре. А в тебе?
Не відповідай. Я й так знаю.
Походи на гору Олімп, соколярство з турками.
Було неймовірно.
І, можливо, самотньо?
Ну, я ніколи не був сам.
-Зрозуміло. Ти знайшов собі… -Пен! Нарешті знайшла.
Як і завжди.
Ти тільки приїхав, а вже заважаєш.
Я теж за тобою скучив, Ел.
Я зробила відкриття. Нова друкарня Віслдаун.
-Неможливо. -Не для мене.
Я починаю відчувати свою силу.
Як тобі на дотик ця брошура?
Як папір?
Отож. Така сама текстура і в хроніки Віслдаун.
Весь папір однаковий.
Текстура, вага, зернистість, те,
як він пропускає світло.
-Я здаюсь божевільною. -Я не…
Ти про це думала.
Ти здаєшся захопленою. Але це, мабуть, збіг.
Ця брошура - ніщо інше, як брошура.
З докладними вказівками, як дбати про підшерстя собаки.
Дуже ймовірно. Думаю, твоя правда.
Мушу йти й прикидатися, що радію за весілля сестри.
Передавай нареченій вітання.
ВИРОБЛЕНО В ДРУКАРНІ НА ЧАНСЕРІ-ЛЕЙН ЛОНДОН
Справді?
Лорд Ламлі, схоже, загубився
на шляху від прилавка з лимонадом.
Можу його пошукати.
Це віконт наполягав на напоях.
Може, він пошукає?
Коли от-от почнеться забіг?
-За кого ви вболіваєте? -Едвіно.
За Нектара. Він породистий, видресируваний
і просто красень.
-Нектар. Серйозно? -Так.
Маю якесь передчуття.
Передчуття.
Перепрошую?
Ви просто обрали того коня, що й усі.
-От і все передчуття. -Це стратегія.
То ви врахували й норов коня,
і стан поля,
щоб оцінити його справжній потенціал?
-Щось тут гаряче. -Нектар - чудовий скакун.
Може, варто знайти тінь.
Він добре пробіг у Донкастері на твердому полі.
Було куди холодніше. І йому допоміг його розмір.
Нині ж земля м'якіша, а надворі спекотно.
Він витрачатиме більше зусиль,
перегріється, в кінці сповільниться
й поступиться Літуну, швидшому й легшому коню, в перемозі.
-Ви забагато думаєте. -А ви - замало.
Видно, ваша гостя привернула увагу
віконта, леді Денбері.
Видно, що так.
Ви ж розумієте, що як спонсорка міс Едвіни
я мовчатиму, поки вона не зробить вибір.
-Звісно. -Але скажу вам як подруга.
На шляху вашого сина може бути перешкода.
Старша сестра настроєна проти їхнього союзу.
Вочевидь, міс Едвіна шукає кохання,
на відміну від віконта.
Зрозуміло.
Можливо, її думку можна змінити.
Можливо, і віконтову думку теж.
Вибачте, що так довго.
Нічого страшного. Лорд Бріджертон не дав нам нудьгувати.
Впевнений у цьому.
Місця вистачить, мілорде.
Так тримати, Нектар!
-Давай, Літун! Молодець! -Так!
-Вперед, Літун! -Вперед!
-Може, їх розсадити? -Це лише розваги.
-Здається. -Мені так весело.
-Давай! -Так!
-Вперед!
Пруденс! Не горлань, як газетяр.
Хай порадіє. Ми всі сьогодні виграли.
Мушу сказати, що ніколи ще не вигравала у віконта.
Ніби й звичайна перемога,
але чомусь солодша.
Кейт, а Нектар не нагадує тобі мого улюбленого коня?
-Пам'ятаєш? -Беріть мене за руку.
Відведу вас до нього.
Чудова думка.
Міс Шармо, чому ви так допікаєте лорду Бріджертону?
Якщо віконт хоче залицятися до моєї сестри,
я ж мушу його випробувати?
Віконт не любить програвати.
Він не зносив поразок навіть в Оксфорді.
Міс Шармо, я…
Ви з віконтом знайомі з Оксфорду?
-Не знала. -Я сказав забагато.
А зараз скажете мені ще більше.
Він думав, вам не сподобається, що ми знайомі.
Але запевняю, я щиро вами зацікавився…
Так, ви щиро мене відволікали,
щоб лорд Бріджертон міг зблизитися з моєю сестрою.
Кейт, це жахливо.
Кажуть, Нектар піде на забій.
Ми йдемо.
Ще не бачив людини, яка не вміє вигравати.
Більше не говоріть зі мною чи моєю сестрою.
Що сталося?
Сьогодні відбулася ще одна гра,
і лорд Бріджертон зробив мене в ній дурепою.
Ходімо.
Я не хотів.
Я лише бажав провести з вами час.
Тпру!
Міс Бріджертон, можливо, це не дуже мудре рішення.
Ви взяли мої гроші, тому мовчіть.
Я все віддам. Тут небезпечно
таким юним леді, як ви.
Ось друга половина. Пильнуйте. Назад дороги немає.
ДРУКАРНЯ ЧАНСЕРІ-ЛЕЙН
Хто ви?
-Скажіть, що про неї знаєте. -Про кого?
Леді Віслдаун друкує тут газету.
-Справді? -А чому ми, по-вашому, тут?
-Ви загубилися. -А ви уникаєте мого питання.
Ви не ставили питань.
Що це за газети?
Не для таких, як ви.
Дрібні плітки шукайте деінде.
Це не те, що…
Я тут не в пошуках пліток.
Ні?
Може, відомостей про найкращого холостяка сезону?
Ваші припущення мене не дивують.
Жінку ж цікавлять тільки дві речі.
Вийти заміж і лихословити про рівних собі.
Вам би не спало на гадку, що я шукаю цю авторку,
щоб обговорити з нею речі інтелектуальніші.
Права жінки.
Дослідити її розум, який набагато перевершує ваш.
Шок, який застиг на вашому обличчі,
викликаний тим фактом, що я начитана і виразна?
Чи ви страждаєте від хвороби, про яку маю знати?
ЗА ПРАВА ЖІНОК
-Це не… -Якщо цікавлять права жінок, почитайте це.
Нові думки. Бентежні ідеї.
Не надто бентежні для вас?
Утім, якщо я колись побачу леді як-там-її,
то передам їй привіт від палкої шанувальниці.
Оголошую вас чоловіком і дружиною.
Як гарно.
Подумати лишень.
Тепер ми всі - одна родина, леді Фезерінгтон.
Так. Яка чудова думка.
Повідомимо нового лорда Фезерінгтона.
А де, власне, новий лорд?
Він десь тут, я впевнена. Пошукаю його.
Ти впевнився щодо приданого?
Звісно, що впевнився!
Я б прийшов на церемонію,
але ви хотіли обмежити коло гостей, тому…
Яка користь з пишних весіль, мілорде, коли
можна витрачати гроші на важливіші речі?
Як скажете.
Особливо, коли на виданні ще дві леді і два приданих.
Оце головоломка.
Копати шахти в Америці було і то легше,
ніж розбиратися в паперах покійного кузена.
Але ж людині ваших достатків
неважко буде навести лад у справах маєтку?
Найближчі плани точно зміняться.
А які саме?
Ви не пошкодуєте, якщо залучите мене до своїх планів.
Може, ми змогли б діяти спільно.
Ви тут недавно.
Вам не завадили б поради обізнаної в певних справах людини.
-Слушно кажете, міледі. -Чудово…
Тому я щонайшвидше планую
таку людину знайти.
Вас шукають ваші нові родичі.
Думаю, це зачекає.
Ходімо святкувати день Філіппи.
Обожнюю весілля. А ви, місіс Варлі?
Авжеж, мілорде.
У нього приємна усмішка.
Вона стане останнім, що ми побачимо,
коли він приведе сюди якусь безмозку дівицю,
а мене прожене з власного дому. Подивимось, що ви тоді скажете.
Якщо по правді, він не мав вибору.
Ти його не підпускала.
-Він учинив кмітливо? -Ні.
Гадаю…
Ти сама казала: тато говорив,
що не відступить тільки справжній сміливець.
Він також казав, що ознакою джентльмена є чесність.
Якої віконту явно бракує.
Ваша величносте.
Леді Денбері.
Міс Шармо. І мій діамант.
Сюди. Маю багато вам показати.
Їх називають зебрами.
Це смугасті коні з Африки.
За тиждень прибуде ще сім.
Але я не знаю, як їх усіх назвати.
Після 15 дітей у мене закінчилися ідеї.
Дивовижний звіринець, ваша величносте.
Направду.
Міс Едвіно.
Так?
Сподіваюся, ви оцінили всю увагу,
яку вам приділяють як діаманту сезону.
Навіть дуже, мем. Це велика честь.
Це зовсім нелегка роль, ви ж розумієте.
Коли на вас повсякчас прикуто стільки поглядів.
Якою б не була правда, люди, а радше пліткарі,
плестимуть безсоромні брехні.
Плітки часто можуть виявитися непосильним тягарем.
Спитайте лиш свою матір. Чи мене.
Моя сестра прагне вчитися
з вашого яскравого прикладу.
Вашого шлюбу і неземного кохання між вами й королем.
Едвіна бажає того самого.
І отримає бажане,
якщо знатиме, кому довіряти.
Леді Денбері стала для нас надійною поводиркою.
І я теж наглядаю за сестрою.
Справжнє коло довірених.
Але знайте, буде багато людей,
які захочуть його розірвати.
Коли вони викажуть себе
і свої хитрі наміри,
просто скажіть мені, хто вони,
щоб я вирішила, чи вони достойні.
Міс Шармо, може, хочете
показати своїй сестрі решту цих казкових угідь?
Так, за мостом знайдете казуарів.
Але не наближайтеся.
Вони досить дратівливі.
Щось мені підказує, мем,
що ви замислили щось дуже підступне.
Я настільки очевидна?
Ви хочете викрити леді Віслдаун за допомогою діаманта.
Авторка безперечно покажеться біля неї.
А ваша величність уже буде чекати.
Це тому ви обрали міс Едвіну?
Когось, хто тут уперше…
Саме тому я можу їй вірити.
Так.
Леді Денбері. Не прикидайтеся такою обуреною.
Такі нісенітниці вам до смаку, як і мені.
Цей сезон інакший.
Можете не розважатися самі, леді Денбері,
але мені не заважайте.
Дозвольте покажу, де я тримаю свого слона.
Пихата й зарозуміла,
думає, що все знає краще за всіх.
І як ти тільки її витримуєш?
Адже це ти в нас усе знаєш краще за інших.
І переміг у кожному бою.
Менше розмов, більше фехтування.
Щасти.
Готовий?
Знаєш, чому я завжди перемагаю?
Бо всі свої поразки списуєш на махлювання.
Бо знаю свої обов'язки.
Знаю свої цілі і як їх досягти.
І це станеться, коли я зроблю міс Едвіну своєю віконтесою.
Ми чудова пара.
Вона мила юна леді.
Хоче дітей.
Стане згідливою дружиною.
Він хоче сказати,
що всіх інших юних леді міста він уже відкинув.
Ти забагато на себе береш.
Може, тобі буде легше,
якщо обрати когось без такої неприязної сестри.
А чому я маю визнавати поразку?
Яку б юну леді я не обрав,
завжди буде якийсь впертий батько
чи нав'язлива тітка.
Тому якась сестра,
ще й молодша за мене, не завадить мені отримати бажане.
Ти хотів сказати «бажану»?
Це ж дружній бій, чи нам десь пошукати обладунки?
Ти не розумієш, брате.
Бенедикт удостоює мене честі, не стримуючись.
Так, як зараз я
удостою честі його.
Яка честь.
Дякую, джентльмени, за підбадьорливі поєдинки.
А тепер час здобути останню перемогу дня.
Побажайте удачі.
Їх називають зебрами.
То це був приємний візит?
Прикро, що я не змогла піти.
Упевнена, це не востаннє нас запросили в палац.
Її величність була вражена Едвіною, правда, леді Денбері?
Я тут подумала.
Влаштувати сьогодні прийом,
щоб міс Едвіна ліпше познайомилась з численними залицяльниками.
Я про все подбаю.
Звучить чудово.
За умови, що ми добре подумаємо, кого запрошувати.
Гарний хлопчик.
Скільки вам повторювати?
-Для міс Едвіни. -Заберіть свого троянського коня.
Запевняю, це справжній кінь. Не радив би залізати всередину.
-Для вас це все забавки. -Аж ніяк.
То ви не послали м-ра Дорсета, щоб мене одурити?
Це не був аж такий великий обман, як ви натякаєте.
Критикуєте мої судження.
Ви перші почали.
Я ще не зустрічала таких безцеремонних чоловіків.
Ви мене не знаєте.
Я знаю, що ви ґречний, обережний.
Даєте обіцянки, не промовивши й слова.
Більше мені знати не треба.
Дякую, сер.
Ви про те, що чули на терасі?
Робите з мене негідника, коли кожна жінка Лондона мріє про те,
що пропоную я. Самі розумієте.
Ви дуже чітко даєте знати,
чого хочете чи не хочете,
але чи замислювалися ви,
що тут більшу вагу мають бажання вашої сестри?
Лорде Бріджертон.
Міс Едвіно.
Я маю для вас невеличкий подарунок
на згадку про прекрасний вчорашній день.
Цей кінь для мене?
-Думав, ви любите тварин. -Люблю.
Але таких, що вміщаються на моїх колінах.
Пробачте.
Ви казали,
що Нектар нагадує вашого улюбленого коня…
Той кінь - персонаж роману.
Про кохання, до речі.
Якого так хоче моя сестра.
Я в захваті, мілорде.
Кінь - це дуже щедрий дарунок.
Ходімо, Едвіно. Треба повертатися.
Містере Бріджертон! Яка честь, що ви завітали до нас.
Та ні, це честь для мене. Тут чудово.
Я прийшов зарано?
Людей стане більше з часом.
Чув, що ви тепер митець.
Нічого серйозного.
Тоді раджу
познайомитися з містером Крукшенком.
Талановитий ілюстратор. Має зв'язки з митцями й меценатами.
Я завжди радий талановитим людям.
Саме це й відрізняє мій заклад від інших.
Знаю, що вам і вашим братам цілком комфортно у «Вайтс»,
але кожному чесному чоловіку, незважаючи на титул, ранг
чи професію, дуже раді
тут.
Я дуже втішений бачити,
що за чудовий заклад ви створили потом власної, чесної праці.
Будьмо.
Миття собак?
Так. Може, в тебе є друг, якого цікавить така тематика.
-Мамо, з тобою все добре? -Ні, аж ніяк.
Не знав, що ввечері буде бал.
Це швидше званий вечір.
Лакей Денбері не вручив тобі запрошення?
То вечір у маєтку Денбері.
А на думку міс Шарми, це для мене забавки.
-А хіба це не так? -Що-що?
Вона дбає про сестру.
Шукає для неї кохання.
А раз ти так різко відкидаєш усілякі згадки про нього…
Може, інші залицяльники ретельніше
добиратимуть слова.
Чула, деякі читають поезію.
Десь тут для тебе є прихований урок.
Сподіваюся, цього разу ти його засвоїш.
Ходімо.
Принаймні цього разу
посміховиськами стали чоловіки.
-Це ваша ідея? -Я б хотіла її присвоїти, але ні.
Леді Денбері просила читання поезії.
Але чоловіки, завдяки своїй натурі,
влаштували цей фарс самі.
Ну звісно.
Так. Чудово.
Ви сестра віконта, так?
Одна з них. Але не засуджуйте мене за це.
Через те, що ви йому рідня, я майже змінила про нього думку.
Не будемо його переоцінювати.
Що?
Так.
Як щодо паузи?
Так.
Прекрасна сукня.
Дякую.
Ваша мені теж до вподоби.
-А ви з почуттям гумору. -Ні, я не хотіла…
Кажу вам чесно.
Вона справді гарна.
Мене вже просто втомив цей колір.
Розумію.
Хоча, припускаю, що річ не в барві,
а в тому, як її носити.
Носіть її правильно, міс…
Пенелопа. Фезерінгтон.
Перепрошую.
А що ти будеш показувати сьогодні?
Пісню? Джигу?
Прихований талант із серсо, якого ще не бачив світ?
Боюся, я тут як простий глядач.
Стільки уваги до молодої леді, яку ніхто з нас не знає.
Не любиш загадки, Пен?
Я? Ні.
Я завжди спочатку читаю останній розділ.
До речі про загадки,
скажи, як звати ту молоду леді,
яку ти зустрів за кордоном.
Про що ти?
Ти сказав на перегонах, що тобі ніколи не було самотньо. Я припустила…
Не зважай.
Дивися. Тут справді є хтось із серсо.
Маєш рацію.
Мені не було самотньо в подорожах.
Бо я завів з деким справжню розмову.
З тим, кого знаю вже дуже давно.
Проте, після всього, що сталося з міс Томпсон,
я зрозумів, що насправді не знав цієї людини.
Себе.
Себе?
Маю подякувати тобі.
Твої листи так мене підбадьорювали.
Я подумав, якщо Пенелопа бачить мене таким,
то і я зможу.
Мене просто
сильно відволікла міс Томпсон.
Тому я прояснив розум, відрікся від жінок і кохання і…
Я лише хотів
зрозуміти себе цілком, перш ніж повертатися сюди.
Відрікся від жінок?
Наразі так.
Я теж жінка.
Ти - Пен.
Ти не рахуєшся.
Ти ж моя подруга.
Звісно.
Твоя подруга.
Рада це чути.
Дякую.
Так. І мені подобається.
Новий лорд Фезерінгтон - чоловік з витонченим смаком.
Леді Каупер.
Міс Каупер.
Яке вишукане намисто.
Подарунок нового лорда Фезерінгтона.
Він вам не сказав? Він навідувався до нас сьогодні.
Мабуть, не звернула уваги.
Я була така зайнята весіллям Філіппи й іншими справами.
Щедрий подарунок, чи не так?
Цікаво, що ж він означає.
Небагато.
Новий лорд щедрий на подарунки.
Я вже з ліку збилася.
Так.
Сюди, дорога.
Я бачив цю картину Жерара.
-Дивовижна. -Далекоглядна.
То кажете, що він, Лейтон і Тернер
навчалися в одній академії?
Так. І я чув, там звільнилося місце.
Якщо вас серйозно цікавить живопис, вам туди.
Брате, ти мені потрібен.
-Я тут розмовляю. -Надвір, негайно.
Даруйте.
Навчи мене читати ось це вголос.
Байрона?
Невже я так сильно тебе вдарив?
«Блажен, хто по гаях гуляє манівцями,
І хто сидить один на берез…» Як прочитати це вдало?
На жаль, це неможливо. Ця поема аж ніяк не вдала.
Безглузда.
Думав, такі речі приносять тобі задоволення.
Поезія - так. Байрон - не дай Боже, ні.
Байрона ж усі люблять, ні?
У Кембриджі багато хто думав, що моя поезія краща за його.
То твоя більш чи менш оманлива?
Оманлива?
Поезія аж ніяк не оманлива, брате.
Це мистецтво відкривати дорогоцінну правду словами.
Ясно. Ти серйозно?
Боже правий. Добраніч.
Що насправді означає милуватися жінкою?
Надихатися її виглядом.
Захоплюватися її красою.
Настільки, що всі твої мури падають
і ти добровільно приймеш
заради неї всякий біль чи тягар.
Віддаватимеш їй шану
своїми вчинками й словами.
Ось що описує справжній поет.
Вдавайся до такого частіше.
Запиши це.
«Палає чоло та цвіте,
Усмішка вабить до кохання;
Усе засвідчує про те,
Що мук не зна її зітхання,
Що не ворушить серця дна
Ніяка думонька страмна».
Джентльмени, дякую всім
за неймовірний показ ваших талантів.
Це було незабутньо, я певна.
Даруйте, леді Денбері?
Лорде Бріджертон, я вас не очікувала.
Мене, вочевидь, не запросили.
Ви ж не відмовите чоловіку, якого знаєте 29 років, у компанії?
Як і ваш лакей біля вхідних дверей.
Віконте, ви знову запізнились.
А ми саме завершували вечір.
Міс Едвіна не заперечуватиме.
Працював над цим весь вечір. Оригінал.
Хочете послухати?
Усі хочуть послухати?
Так. Авжеж.
-Віконте. -Так-так.
Звичайно.
«Що означає…
милуватися жінкою?
Надихатися її виглядом.
Захоплюватися її красою.
Настільки, що всі твої мури падають
і ти добровільно приймеш заради неї всякий біль і тягар.
Віддаватимеш їй…
Віддава…»
Пробачте. Я не можу.
Я не можу приписувати собі авторство цих слів, коли вони не мої.
Якщо чесно, я не…
Я не людина поезії.
Компліменти красиві й солодкі,
але також пустопорожні
без відповідних учинків.
Міс Едвіно, я можу й далі прикидатися кимось іншим
або що хочу того ж, що й ви,
але я брехатиму.
Я, може, й не здатен…
показати вам пристрасть,
на яку ви заслуговуєте.
Але коли йдеться про вчинки й обов'язки,
ви в мені не розчаруєтеся.
Сподіваюся, що це
стане для вас красномовнішим за будь-які слова.
Ти чула, сестро? Він не дасть тобі кохання, якого ти хочеш.
Це робить його негідником чи чесним чоловіком?
Це ознака справжнього джентльмена,
як і казав батько.
Так?
Дуже смачно.
Вам слід повернутися.
Я приєднаюся за мить.
Бачу, віконт роздратував вас не на жарт.
Він може бути нестерпним.
Він безнадійний. І не для моєї сестри.
І я її в цьому переконаю, так чи інакше.
Дати вам пораду, міс Шармо?
Якщо відчуваєте розпач,
часто куди мудрішим рішенням буде зосередитися на власних потребах.
Намагання вплинути на кроки інших -
нерідко справа важка й невдячна, яка показує наші найгірші якості.
А потім виявляється, що всі наші зусилля були марними.
Я знаю, що сьогодні пошила себе в дурні.
Не хочу чути про це від вас.
Чи від будь-кого іншого.
Мені все одно, що ці люди про мене думають.
Едвіна вийде заміж, а я повернуся додому сама
і з радістю забуду про це місто.
Ви, може, й не знаєте, і це нічого.
Але мене, приміром, страшенно засмучує,
і це злочин проти правди,
коли ви кажете, що хочете бути самі
у віці 26 років.
Не засмучуйтеся. Я стану гувернанткою.
Мене влаштує, що про мою сестру дбають.
Влаштує?
А ви хіба нещасні, міледі?
Перепрошую?
Хіба ви не сама?
Я вас бачу. Усе вас більш ніж влаштовує.
Бо я вже прожила довге життя.
Я вдова.
Я кохала. Я зазнала втрати.
Я заслужила на право
робити все, що заманеться, коли заманеться
і як мені заманеться.
Дитино,
ви - не я.
І якщо все триватиме так і надалі,
то ніколи мною не станете.
Дві речі чаяться
в темних кутках нашого прекрасного міста.
Шкідники й таємниці.
Вирішувати вам, любі читачі й читачки, що з того приносить більше шкоди.
Цікаво, які таємниці діамант сезону
зберігає у своєму серці.
І з ким вона вирішить ними поділитися?
Можливо, з віконтом Бріджертоном?
Принаймні думка старшої Шарми
з цього приводу не секрет ні для кого.
СВІТСЬКА ХРОНІКА ЛЕДІ ВІСЛДАУН
Якщо тебе досі так дратує стиль леді Віслдаун,
може, перестанеш читати?
-Вона нарешті себе викрила. -Що? Ел…
Я не хотіла казати,
бо соромилась і думала, що помилилася,
але я вчора відвідала цю друкарню.
Справді?
Ти з кимось говорила?
Неважливо. Пен, дивись.
Цей папір не лише з одного запасу,
але літери «К»
однаково неправильної форми.
Це вже точно не черговий збіг.
Що ж, треба бути уважними.
Якщо в наступному номері Віслдаун
проблема повториться, то друкарня - її.
Нову букву «К» для друкарського верстата.
-З вас десять пенсів. -Можу дати п'ять.
П'ять - лише для постійних клієнтів.
Повірте, я ще встигну вам остогиднути.
Зробіть знижку, щоб я вас не діймала, і будете щасливі.
Міс Пенелопо?
Якщо на чистоту, то авторку цієї хроніки
можна назвати людиною, яка знає найбільше таємниць.
Бо хто ще, як не я, може змусити вас говорити правду?
Ваша величносте.
Ви впевнені,
що з цими юними леді говорив наш діамант?
Так, ваша величносте.
Якщо наша теорія правдива,
то леді Віслдаун - одна з них.
Коли навіть найбільші таємниці
зрештою мусять вийти на поверхню.
МІС ПЕНЕЛОПА ФЕЗЕРІНГТОН
Переклад субтитрів: Юрій Бик