A NETFLIX SOROZATA
TÍZ ÉVVEL KORÁBBAN
Csak nyugodtan!
Jól van, ne kapkodd el!
Hatalmas példány!
A golyó mégis elbánik vele.
Egy jól irányzott lövés a szívbe
a leghatalmasabb vadat is leteríti.
Lehetetlen.
Ugyan! Rengeteg lehetőség lesz még.
Mindig kudarcot vallok.
Előre hallom, mit mond majd Benedict.
- És Colin is. - Eggyel több ok, hogy próbálkozz.
Nem hagynak majd békén.
Erre meg kell tanítanod!
Gyere csak!
Az önbizalom többet számít itt, mint bármi más.
Eldöntötted, hogy túl nagy falat, mielőtt a ravaszhoz nyúltál volna.
Majd belejössz. Idővel megtanulod.
A te szádból könnyűnek hangzik.
Téged semmi nem zaklat fel, ugye?
Azt hiszem, édesanyádnak lenne mit mondania erről.
Ha valakinek a legjobb oldaladat mutatod…
a legrosszabbat is látni fogja.
Apropó, édesanyád imádná ezeket.
Nagyon szépek, ugye?
Daphne zokon veszi, ha neki nem viszünk semmit.
Ez a piszok…
Apa!
Megcsípett az átkozott.
Bárhogyan is…
Apa!
Mi a baj?
Apa!
Mi az?
- Nem kapok… - Segítsetek!
Valaki, gyorsan! Segítség!
Apa!
Segítség!
Mi történt?
Nem tudom!
Egy méh volt? Azt hiszem, az.
Egy méh? Edmund!
- Edmund, lélegezz! - Nem tudok…
Ne!
Kérlek, ne! Ne hagyj itt!
Ne, Ed… Edmund!
Ne hagyj el engem!
Ne!
Istenem!
A többi gyerek.
Nem láthatják őt!
Anthony!
Menj!
Mindannyian tudjuk, hogy egy fiatal hölgy
mi mindenre képes egy lánykérésért.
És úgy látszik, nagy távolságokat is hajlandó megtenni.
Úgy tűnik, Lord Anthony Bridgerton egyre közelebb kerül
a vikomtesze kiválasztásához,
és ennek érdekében meghívta gyémántunkat
egy kiruccanásra ősei otthonába, Aubrey Hallba.
Talán a rózsaszín ruhát viselem ma este.
- Tetszeni fog Lord Bridgertonnak? - Hát persze.
Nem kell aggódnia a vikomt kegyei miatt, Miss Edwina.
Igen jó jel, hogy meghívott minket, hogy töltsünk pár napot a családdal,
mielőtt a társaság többi tagja megérkezik a fő ünnepségre.
Talán addigra bejelentheted az eljegyzést.
Tudom, hogy fürkészni fog.
Felméri, milyen lennék vikomtesznek.
És ez nem csak az ő dolga.
Neked is meg kell fontolnod,
hogy Lord Bridgerton valóban az-e, akit keresel.
Úgy van.
A héten mindannyiunknak nyitott szemmel kell járnunk.
A barátságosság mintaképe leszek.
Jól van. A rózsaszín ruhát veszem fel este.
A vidéki levegő valóban kitisztítja az elmét,
és felfrissíti a testet.
Lehet, hogy ez lesz az utolsó széllökés, ami a vikomtot
a lánykérés szakadékába taszítja?
A városban ragadt szerencsétlen lelkeknek
legdrágább ékkövük távollétében
új elfoglaltságokat kell találniuk.
Az ég áldjon, Penelope! A járkálásodtól gutaütést kapok.
Bocsánat, mama.
Sok a dolgunk, mielőtt csatlakozunk Bridgertonékhoz.
- Reggeli után irány a divatszalon! - A divatszalon? Ma?
Látogatóba megy valakihez, uram? Kihez, ha szabad tudni?
- Gondoltam, beugrom a White'sba. - Kiváló ötlet.
Az ottani urakat biztos jó társaságnak találja majd.
Viszlát, hölgyek!
Gondolom, örülnöm kéne,
hogy nem a leendő menyasszonyához megy.
Csak idő kérdése, mikor hoz haza valami fiatal szépséget,
hogy aztán kiebrudaljon bennünket.
Talán Miss Uxbridge lesz az.
Neki még ott a fenekén a tojáshéj.
Varley! Ezzel nem segít.
Olyasvalakit kell találnunk…
aki képlékeny.
Valakit, aki máshoz túl ostoba,
és még véletlenül sem konyít a házvezetéshez.
Ez szolgálná legjobban az érdekeinket.
A kérdés az…
hogy hol?
Philippa szobájába akarok költözni.
Nem igazságos, hogy a nagyobbat kapta.
Mi az?
Épp arról beszéltünk, milyen jó parti lenne Lord Featherington.
- Kinek? - Neked.
De ő a kuzinunk.
Jaj, Penelope!
De tényleg a kuzinunk.
És ez mióta okoz gondot?
Az unokatestvérek közti frigy nem szokatlan.
Sőt, főúri dolog! Nézd meg a királyi családot!
Ráadásul ő a szépunokatestvéred.
Nem akarsz a ház úrnője lenni, Prudence?
Vacsorák és bálok szervezése, a barátnőid irigy pillantásai…
- Ez kijárna nekem? - Ha erre vágysz.
Elbűvölheted őt…
egy kis segítséggel.
Szükséged lesz egy-két új ruhára,
hogy még csábítóbbnak tűnj.
Csábítóbbnak mire?
Ne is törődj vele! Induljunk a divatszalonba!
Nővérkém!
Úgy örülök, hogy el tudtatok jönni!
Az én drága Augie-mnak látnia kell, ahogy az édesanyja
megnyeri a családi hagyományt.
- Ahogy tavaly is. - Bájos szavak egy hercegnétől.
Aki azért Bridgerton is.
Nézd meg a babát, Eloise!
Változott, amióta láttam?
Legalább két centit nőtt, igaz, édes?
Hát ő kicsoda?
Drágaságom!
- Így ni! - Igen.
- Jól van. Így ni! - Nem.
Ne is törődj Eloise nénivel!
Túlságosan lefoglalja az olvasás, hogy bármi mást észrevegyen.
Nem aludnia kellene?
Talán Colin bácsi majd elaltat téged a sok-sok úti élményével.
Igen. Máris hiányzik a görög szigetek békéje és magánya.
Élvezed, hogy egy kis nyugtod van
a házasulandó hölgyek kegyetlen falkájától, bátyám?
Épp ellenkezőleg, húgom.
Meghívtam körünkbe egy ilyen ifjú hölgyet a családjával együtt.
Anthony meghívott ide egy hölgyet?
Igen, egy bűbájos hölgyet.
A mindenit!
Alig várom, hogy megismerhessem a szíved elrablóját.
És mondd, milyen?
Miss Edwina a kecsesség, a szépség és a báj megtestesítője.
Sajnos van egy igen bosszantó nővére, aki afféle kapuőrként viselkedik.
Félek, segítenetek kell megnyerni mindkét nővért,
ha menyasszonyt akarok.
És most segítséget kérsz. Valóban megigézhetett a kisasszony.
Vagy a nővér valóban félelmetes akadály.
Ne félj, Anthony!
Tavaly oly nagy segítségemre voltál,
viszonoznom kell a szívességet.
Ez ígéret vagy fenyegetés?
Nos,
az egyetlen ok, amiért egy ilyen utat érdemes elszenvednem,
az az, hogy láthatom a keresztfiam fiát.
Szervusz!
Önt is öröm látni, Lady Danbury.
Kegyelmes asszony!
Lady Mary!
- Úgy örülök! - Köszönjük a meghívást.
- Ő ugye a lányom, Edwina. - Örülök, hogy látom.
- És a másik lánya. - És persze Kate, az idősebbik.
Ön mosolyog.
A végén tényleg megnyerem önt.
A látványnak örültem,
amit most eltakar.
- És itt a kutyája is. - Igen.
Newton kiváló emberismerő.
Látja?
Jól figyeljen, Miss Sharma!
Az itt tartózkodása végére sokkal jobb véleménnyel lesz rólam.
Ahogy ő is.
Meglep az optimizmusa.
Mivel a manipulációmra irányuló terve már nem titok,
azt hiszem, ez valóban előrelépés lenne.
Ön pedig biztosan Miss Edwina.
Nem.
Ő a nővére.
Miss Kate Sharma.
Bocsásson meg, Miss Sharma!
Örvendek, kegyelmes asszony!
Hadd mutassam be a húgomat, Miss Edwinát!
Megtisztelő, kegyelmes asszony!
Miss Edwina, örömmel mutatom be önnek Aubrey Hallt.
Káprázatos otthon!
Köszönjük a meghívást.
Örömmel várom, hogy időt tölthessek önnel és családjával.
Biztosan elfáradtak az utazás során. Mrs. Wilson!
Kísérje a vendégeinket a szobáikba, hogy felfrissülhessenek!
És harcra készek legyenek.
Pontosan.
Ezt hogy érti?
Ne is törődjön Eloise-zal!
Itt vidéken mindig olyan virgonc.
Akkor ez közös bennünk.
Anya!
Van valami, amire szükségem lesz.
Ha jól értem, már döntöttél?
Egyértelműek a szándékaim.
Azért egy ilyen fontos eseményt nem érdemes elsietni.
Sharmáék még alig csomagoltak ki.
Használd ki az alkalmat, ismerjétek meg egymást!
Felesleges.
Miss Edwina biztosan tökéletes vikomtesz lesz.
Ez a ház sok-sok emléket hordoz,
jót és rosszat egyaránt.
Remélem, tiszta elmével cselekszel.
Azt akartad, hogy nősüljek meg.
Most azt mondod, várjak?
Nem ezt mondtam.
Azt akarom, hogy biztos légy benne.
Uram!
Uram, megkezdhetjük az intézkedéseket?
Hívni kell a tisztelendő urat, és koporsó is kell. El kell készíttetni.
Uram! Kérdezhetnék a holttestről?
Kihozzam a szobájából?
Ott van a levelek ügye is.
- Levelek? - Értesítők a halálról.
A másik családnak, és persze a falunak is.
Küldeni kéne az orvosért. Még mindig hisztérikus.
Meg kell kérdeznem, uram.
Talán önnél van az apja irodájának kulcsa? Kerestük.
Ez nem tesz jót az egészségének.
Elintézem az édesanyja dolgait,
de tudnom kell, melyik szobába költözzön.
Miért költözne ki anya?
Mert ezek a szobák már az önéi, uram.
Most már ön a vikomt.
Ezzel megleckéztetem Colint. Legutóbb a kecskeól mögé tett egy kaput.
Pontosan mik a játékszabályok?
A pall-mall nem a szabályokról szól, inkább a célról.
Hogy minden kapun átüssük a golyót.
Az nyer, aki először jut el az utolsó kapuig.
Elég egyszerű. Bár ha gonosz kedvében van,
azt is megteheti, hogy az ellenfél golyóját
jó messzire üti a következő kaputól.
Miért tenném ezt, ha a sajátomat akarom célba juttatni?
Az ellenfél feldühítésére.
Pontosan. A rossz játékos a célért játszik,
a jó játékos az ellenfél ellen.
Ez a játék kedvemre való lesz.
Igen. Benedict jól céloz,
de kerüli a konfliktust.
Colin ravasz.
Akkor fog lecsapni, amikor nem is sejtik,
úgyhogy legyenek mindig résen!
Eloise kizárólag a bátyjai legyőzésére koncentrál.
Ez annyira lefoglalja majd, hogy önökről elfeledkezik.
Én persze rejtély maradok, nem árulom el a titkaimat.
- Eloise! - És aztán ott van Anthony.
Hadd találjam ki! Ádáz, kegyetlen játékos.
Ezek szerint már kellően megismerte őt.
Emellett azért tisztességes.
Általában igen finom sportember. Kivéve ezen a pályán.
A vikomt biztosan kiváló játékos.
Nagyon kellemes délutánunk lesz.
DIVATSZALON
Mélyebb legyen a dekoltázs!
Ki kell hangsúlyoznunk a hölgy alakját.
Mélyebbre!
Madame, tiltakoznom kell.
- Azért fizetem… - A szabás…
…hogy úgy alakítsa a ruhákat, ahogy jónak látom.
Ha jobban belegondolok, talán a szövet az oka.
Úgy hallom, szemben van egy új divatárus,
Bécsből érkezett.
Talán ott lesz valami,
ami kiemeli az előnyös adottságaidat, Prudence.
Felöltöztetünk!
Nekem tetszett a modellje.
Merci beaucoup, Miss Penelope.
Mindig olyan ügyetlenül bánok a ruháimmal.
A minap elszakadt a ruhaderekam, és a szobalányom ruhájában mentem haza.
- Azt hiszem, meglátott. - Nem emlékszem.
Gyakran jár arrafelé?
Elég messze van a város előkelő negyedeitől, nem igaz?
Ugyanezt kérdezhetném öntől.
De nem fogom,
mert úgy gondolom, egy hölgynek lehetnek magánügyei.
- Nem ért egyet? - Én…
Dehogynem. Mindenképp.
A selyme, hölgyem!
Hagyja csak hátul!
Csak remélhetem, hogy hasznát veszem.
Sorsoljunk!
Hát nem a legfiatalabb választhat?
Betűrend szerint választunk.
- Ez a precedens. - Ez egy játék, nem?
Álljon meg a menet!
Úgy tisztességes, ha hagyjuk,
hogy a vendégeink válasszanak ütőt, és üssenek először.
Kérem, válasszon, Miss Edwina!
Kitűnő választás.
- A halál ütője. - Azt figyeld, bátyám!
Ez az öné?
Dehogyis. Használja csak!
Engem veréssel fenyegettél…
Túlzol.
Talán babonás? Némely férfi gyámoltalan a megszokott eszközei nélkül.
Mint a csecsemők a takaróik nélkül.
Bármilyen ütővel jól játszom.
Sok szerencsét!
Egész nap tanácskozunk, vagy játszunk is?
- Nem! - Ez az enyém.
Előre a harc mezejére!
Gyerünk!
Igen!
Kiestél a gyakorlatból?
Nahát!
Engedje meg!
- Igen! - Igen!
Szép volt!
Micsoda ütés!
Eloise, ne csalj!
Gyerünk, bátyám!
Elütnéd már?
Hát ez sajnálatos.
Befolyásolják a játékodat a napi gondok, bátyám?
Szó sincs róla.
Miss Edwina, ön következik.
Nem akartam útban hagyni a golyót, hagytam egy szabad ösvényt az önének.
Milyen kedves öntől, uram!
- Épphogy csak! - Nagyon jó, Edwina!
Nagyon jó!
Gyerünk, Benedict!
Biztosan máshol jár az eszed.
Különben sosem adtál volna nekem ilyen esélyt.
Igen!
A fő gond az…
Bevallom, a gondolataim távol járnak.
A fivéreim mindig túlbonyolítják.
Jelentkeztem a Királyi Művészeti Akadémiára,
hogy festészetet tanuljak.
- Tényleg? Gratulálok! - Még ne ünnepelj!
Még nem jeleztek vissza.
Csak néhány szerencsést vesznek fel.
Mégis izgalmas lehetőség.
Aligha fényes körutazás, mint a te kalandjaid.
De igen, remélem, hogy én is kitűnhetek valamiben.
Figyeljen, Eloise! Igen!
Mehet! Üsse!
- Brava! - A mindenit!
Büszke vagyok rád.
Remek lányai vannak, Lady Mary.
Becsületére válnak.
Ők az én legnagyobb áldásom.
És talán a legnagyobb próbatételeink is.
Legalábbis amíg hitvesre lelnek.
Igen, a szezon kegyetlen tud lenni.
Már jó ideje nem volt angol földön, ugye?
Nem, amióta elmentem a néhai férjemmel.
Úgy tűnik, ezer éve volt.
Megértem.
Aubrey Hall számomra is sok ilyen emléket őriz.
Nos, lassan indul be a játék,
de még reménykedem a vérontásban.
Lady Danbury viccel.
A gyermekeim vetélkedő kedvűek, de tragédia sosem történt.
Óvatosan!
Nagyon jól áll a hercegnének az anyaság.
Igen, úgy van.
A tavalyi szezonban tett házasságszerző lépéseink
igen bölcsek voltak, Lady Bridgerton.
Igen. Talán újra sikerrel járunk, Lady Danbury.
Az ütésed lendülete nem tökéletes.
Már ha a gyermekek elég kitartóak lesznek.
Igen!
Ezt nézd, öcsém!
Remek ütés!
- Szép volt, Colin! - Igen!
Micsoda szerencse!
Most kijátszhatja őt.
Az nem lenne sportszerű, ugye?
Úgy tudom, a sportszerűtlenség ebben a játékban elvárás.
Gyorsan tanul, Miss Sharma.
Mit gondol, uram? Vesztésre áll a kedve?
A kedvem a döntésétől függetlenül változatlan marad.
Igazán? Bátran viselné a vereség nyomasztó szégyenét?
- Játssz szépen! - Ne aggódjon, Miss Edwina!
Az öcséim és húgaim taktikája fényében
Miss Sharma igazán finoman viselkedik.
Akkor ezt nem fogja bánni.
Az szép volt!
- Kedvelem őt. - Miss Edwina!
Önön a sor.
Úgy látom, alulmaradtam.
Visszaszerezheti a golyóját, ha tovább játszana.
Azt hiszem, kiállok.
Én is…
Önnel tartok, ha kívánja.
Nem akarom elrontani a szórakozását.
Iszom egy kis frissítőt a mamáinkkal.
Elvétettem.
Te jössz, Colin!
Micsoda ütés, öcsém!
Igen! Milyen kár!
Jobb, ha értük mentek.
Hacsak nem akar itt és most kiállni.
Az kizárt.
Csak ön után.
Jobb, ha emiatt nem nyernek a fivéreim, mert azt örökké emlegetnék.
Ön nyilván nagylelkűbb lenne győztesként.
A nemjóját!
Kiszedhetnénk őket. Senki sem tudná meg.
Én tudnám.
Akkor van önben becsület. Legalábbis ami a sportot illeti.
És persze szétkürtölné,
hogy csaltam, ha nem tennék a kedvére.
És viszont.
Akkor nincs más választásunk.
Ön következik, uram.
Már ha nem fél bepiszkítani a finom csizmáját.
Ne aggódjon a csizmám miatt!
Segítsen!
Húzza ki!
Próbálom. De elakadt.
Segítsek, vagy ne?
Ez nem mulatságos.
Nem mondtam ilyet.
Nem tudok…
Azt hiszem,
alábecsültem önt, Miss Sharma.
Ez visszatérő motívum az ismeretségünkben, nemde?
Mivel már túl vagyunk a formaságokon…
legyen őszinte!
- Hogy nyerhetem el a jóindulatát? - Nem dacból tartom vissza, uram.
Egyszerűen a lehető legnagyobb boldogságot kívánom a húgomnak.
Azt hittem, megérti az álláspontomat, mivel önnek is vannak húgai, akiket óv.
Az más. A gyámjukként…
Én is az vagyok Edwina számára minden érdemi szempontból.
Akkor felejtsük el a múltbeli haragot, és hadd bizonyítsam,
hogy boldogságot és biztonságot nyújthatok neki! Megtenné…
Megtenné ezt nekem?
Tűzszünet vagy sem,
a sportpályán soha nem adom meg magam önnek.
Ön következik, uram.
Valami baj van?
Győztem!
Ő remek társaság lesz a vacsoránál.
Nem kívánja visszaszerezni…?
A játéknak vége.
EDMUND, BRIDGERTON NYOLCADIK VIKOMTJA EMLÉKÉRE
ELHUNYT 1803 MÁJUSÁBAN
EZEN EMLÉKMŰVET SZERETŐ CSALÁDJA HELYEZTE IDE
Ez nem helyes. Ezt nem teheti meg!
- Hozza őt vissza! - Kék a levendula, dilly, dilly
Uram!
Be kell jönnie.
- Nekem? - Rendkívül fontos.
Minden rendben. Kérem! Nem szabad felállnia!
Nincs rendben. Hétszer végigcsináltam.
Tudom, hogy van rendjén, és nem így. Ezt nem teheti meg.
Nem engedem. Állítsd meg!
A baba nem fordult irányba.
- Vagyis? - Nem jól fekszik.
Tudnom kell, mit vár tőlünk.
- Nem tudom… - Igyekszem.
De lehet, hogy választania kell.
Kit választ uraságod?
- Hogyan? - Mit mond neki?
Mondtam, hogy nem beszélhet vele.
Velem beszéljen!
Ez az uraságra tartozik.
Az uraság még gyermek!
Az én gyermekem.
Ebben a szobában született, ebből a testből.
Ez nem az ő dolga.
Beszéljünk a hallban!
Nem, Anthony. Ki ne menj innen!
Anya, kérlek! Feküdj le, nyugodj meg!
Kiderítem, mit akar, és azonnal visszatérek.
Azt kéri, döntsd el, melyikünk maradjon életben.
Én vagy a baba.
Ha megölöd a babát, megmented az anyát.
Ha megölöd az anyát, megmented a gyermeket.
Ez nem a te döntésed. Az enyém.
Ez az uraság döntése.
Edmund az uraság!
A döntés Edmundé.
Csak Edmundé lehet, mert szeretett.
Annyira szeretett, hogy ez nem is lett volna kérdés.
Mert ez a fajta szeretet…
a válasz, a döntés…
egyértelmű.
Ezt senkinek nem kellene magyaráznom.
Edmundnak itt kellene lennie!
Tegye, amit ő akar!
- Uraságod… - Amit ő akar!
Igyekszem mindkettőjüket megmenteni.
Ne hagyj itt engem!
Legyezd magad, hogy a kebledre vond a tekintetét!
Úgy.
És nevess a viccein!
Minden férfi szereti, ha szellemesnek tartják.
Szép napot!
Én…
Valóban szép napunk van.
De elég meleg is.
Ugye, Prudence?
Igen, nagyon meleg van.
Az évszakhoz képest.
Mama, visszamehetek a divatszalonba?
- Új szalagokat vennék. - Most nem.
Prudence épp Amerikáról érdeklődött.
- Ugye, Prudence? - Én…
Igen.
Érdekli az utazás?
Imádom.
Akarom mondani, imádnám.
Sussexnél messzebb sosem jártam.
Mama szerint Hampshire-ön túl biztosan minden civilizálatlan.
Hogy tréfálkozik! Ez a drága Pru olyan szellemes!
Nos, Amerika biztosan messzebb van, mint Hampshire.
Meghívtam Cowperéket ma estére vacsorázni.
Cowperéket?
Lehet ennek köze ahhoz a nyaklánchoz, amit Miss Cowpernek ajándékozott?
Kell ok, hogy élvezzem a társaságukat?
Megtenné az előkészületeket? Lehetne vadhús.
Hát ez nem működött.
Jack kuzin egyszer sem nézett a keblemre.
Ne hívd őt így!
És hagyd ezt abba!
Remélem, nem volt megterhelő a játék.
Egyáltalán nem, uram.
A testvéreim fárasztóak tudnak lenni.
Úgy tűnik, a friss vidéki levegőn
képtelen vagyok elfáradni.
Ez jó szemléletmód.
Szüksége lesz rá, ha több időt tölt a családommal.
Gondolja, hogy itt vidéken szeretné felnevelni a gyermekeit, uram?
A teendőim miatt valószínűleg gyakran utazom majd.
Elképzelhető, hogy lesznek időszakok…
amikor távol leszek a szeretteimtől.
Alig várom, hogy támogathassam a férjemet,
bármi is legyen a törekvése!
Nagyon kellemesen fejezi ki magát, Miss Edwina.
Ez üdítő és ritka dolog.
Bár, hogy tisztázzuk, uram…
ettől persze még van saját akaratom.
Úgy tapasztaltam,
az ember könnyen tud kellemes lenni,
ha vannak belső erőforrásai is.
Én magam szerencsés vagyok,
hogy felfedeztem magamban az irodalom és a tanulás szeretetét is.
Ezért vagyok…
elégedett különböző körülmények között,
sőt, boldog…
a sokféle érdeklődési köröm és elfoglaltságom révén.
Be kell vallanom…
Az egyetlen könyv, amit idén olvastam, a birtok számláinak nyilvántartása volt.
És rettenetesen unalmas volt.
Tökéletes. Ön túlságosan elfoglalt ahhoz, hogy olvasson,
nekem pedig kell valaki, aki meghallgatja a történeteimet.
Szívesen beszélek könyvekről.
Akkor hát tegye!
Olvasta Ghalibot?
Soha.
Akkor jó.
Nagyon vicces ember.
- Gondolom, ez jó. - Intelligens is.
Nem is vártam volna mást.
És a beszélgetésünkben nem voltak kínos szünetek.
Tényleg. Semmi szörnyű csend.
Miről…
Miről beszélgettetek?
Először is a családjáról.
Hát róla volt szó? Édes, ha a beszélgetést egyoldalúnak érzed…
De nem volt az.
Meg voltam győződve róla, hogy a gyenge játékom a vikomtot…
közömbössé tette.
De érdeklődött irántam
és a családunk iránt.
Minden mondandóm érdekelte, nővérkém.
Amit olvastam, és az is, amit nem.
Nos…
csak remélni tudom, hogy a szándékai őszinték voltak.
Hiszek abban, hogy ebből lesz valami.
Lánykérés, nővérkém.
Érzem.
Akkor hát minden jól megy?
Rendkívül jól.
És Miss Edwina említette a pall-mallt? Úgy láttam, nem élvezi annyira.
Hogy is élvezhette volna, amikor ti gladiátor módjára küzdöttetek?
Mintha ezt lehetne másképp játszani.
Meglepően sokáig játszott.
De nem is számít.
Nem kell egy játékot megnyernie, hogy elnyerje a szívemet.
Ki vagy te, és mit tettél a bátyámmal?
- Daph! - Tényleg elnyerte ez a hölgy a szívedet?
Találkoztál vele.
Találkoztál a családjával. Elragadó,
kellemes
és érdekes teremtés. Még bölcs is.
Pontosan mik az ellenvetéseid?
Nos, azt hiszem, nincsenek.
Ha azt mondod, Miss Edwina az igazi.
Ha azt mondod, ő az, akinek a jelenlétében
nem tudsz rendesen gondolkodni, vagy akárcsak lélegezni.
Ha azt mondod, érzed ezt az érzést.
Érzést?
Milyen…
Azt, amelyik lehetetlenné teszi,
hogy bármely pillanatban elfordítsd róla a tekinteted.
Amikor…
tested és lelked…
mintha lángba borulna,
amikor egymás közelében vagytok.
Amikor a jelenlétében csak arra vagy képes,
hogy leküzdd a késztetést, hogy odahajolj, és megérintsd az ajkát a tiéddel.
Ha ez az, amit érzel, amikor Miss Edwinával vagy,
akkor valóban örülök neked.
Én sem tudtam volna jobban leírni.
Tényleg tudni akarom?
Nem várok választ.
Milyen pompás, hogy mind eljöttek hozzánk a késői meghívás ellenére!
Hát persze, Lady Featherington.
Hogy utasíthattuk volna vissza az ünnepelt férfiú meghívását?
Úgy tűnik, ön az.
Igen, az új Lord Featherington feltűnést keltett köreinkben.
Ugye, Prudence?
Lord Featherington,
szívesen hallanék még az amerikai drágakőbányáiról.
E kövekből káprázatos nyakláncok készülnek, uram.
Miért beszélnénk távoli rubinokról, mikor itt is oly sok a felfedeznivaló?
Mondja, Miss Cowper, vannak esetleg fivérei?
Sajnos egyke vagyok.
De buzog bennem az anyai ösztön.
Bocsássanak meg!
Hogy mondtad, drágám?
Álmomban sem mernék dicsekedni,
de mindig azt mondták, hogy meleg, szeretetteljes természetem van.
Valóban dicsőségére válik a nemének.
Nos, Featherington,
ilyen vadhús biztosan nincs Amerikában.
Az angol konyhának nincs párja.
Akkor legyen a vendégünk! A szakácsom híres a krémdesszertjéről.
Ez az a szakács, akit Evanséktől csalt el?
Hadd kíváncsiskodjak, uram!
Oly sok évnyi utazás során sosem esett kísértésbe, hogy megnősüljön?
Előbb szerettem volna megvetni a lábam a világban.
De most, Lord Featheringtonként…
nos, lassan eljön az ideje, hogy társra leljek.
Valakire, aki olyannak lát, amilyen vagyok,
és segít enyhíteni a napi terheken.
Ez új ruha, Cressida?
Hát nem gyönyörű?
Ez az új divatárus rendkívül ügyes.
Madame Delacroix stílusa hozzá képest meglehetősen egyhangúnak tűnik.
- Megtennéd, hogy nem szólsz közbe? - Csak kérdeztem.
Szóltál, Prudence?
Tulajdonképpen igen.
Arra gondoltam, talán vacsora után
bemutathatnám az énektudásomat.
Édes istenem!
Említettem, hogy Cressida az éneklésben és a zongorázásban is jártas?
Az sosem ment. Philippa…
Miss Cowper, ráérne esetleg csütörtökön?
Megtisztelne a társaságával egy séta során?
Talán a Rotten Row-n?
Örömmel, uram.
- Tényleg szívesen énekelnék… - Elég, Prudence!
Ha tiszta elmére vágysz, talán tudom, hogyan segíthetek.
Az utazók arra használják, hogy megnyissák elméjüket,
és túllépjenek hétköznapi szorongásaikon.
Orrfacsaró a szaga, nem igaz?
A legkisebb adag is elég, hogy érezd a hatását.
Ennek mi értelme?
Nem hiszem, hogy egy tea elvonja a figyelmemet arról,
hogy az Akadémia biztosai épp rólam döntenek.
Talán lehetővé teszi, hogy elmenekülj a gyötrő gondolatok elől.
A kételyek és kérdések elől, melyek nem tágítanak,
bárhogy menekülnél előlük.
- Jól vagy, öcsém? - Majd meglátod.
Ez a tea valódi elixír.
Egyszer Paxoszon azon kaptam magam, hogy órákig meditálok
egyetlen fűszálon.
Ördög és pokol!
Ez elég rossz.
Ne hagyja, hogy a játék letörje önt!
Attól tartok, az ellenséges érzület a velejárója.
Kérdezhetek valamit, Miss Eloise?
Szándékosan vettem szűkebbre a harmadik kaput? Igen.
Bármit.
Félek, feldühítettem a vikomtot a játék során.
Apánk sírjánál voltak?
Akkor nem ön rontotta el a kedvét. Ha teheti, elkerüli.
Én is kérdezhetek valamit?
Saját döntéséből maradt hajadon?
A bátyáim azt mondják, eléggé közvetlen vagyok.
De mindenki azt mondja, hogy a vénlányság rosszabb a halálnál.
De úgy látom, ön tökéletesen elégedett a helyzetével.
Tudnia kell, hogy aligha eszményi.
A világ nem túl barátságos egy hajadon nő számára.
Nincs helyünk a társadalomban,
hacsak nem annak peremén.
Ez talán inkább a társadalom hibája, nem a nőké.
Én is úgy látom.
Anya!
Hát itt vagy!
Itt vagyok.
Jól festesz.
Aludtam.
Fürödtem.
Kimentem sétálni a szabadba. Ránéztem a gyerekekre.
Elmentem a kápolnába. Most igyekszem…
hímzéssel hasznossá tenni magam.
A családdal vacsorázol?
Tudom, hogy nehéz.
Tudom, hogy hiányzik.
- Kérlek… - De nekünk is.
- És… - Anthony, ennyi.
Ez minden, amire képes vagyok.
Minden reggel felkelek,
felöltözöm, eszem, próbálok lélegezni.
Kényszerítem magam, hogy benézzek a gyermekszobába.
És arra gondolok,
mennyire sajnálom a kis Hyacinthot,
mert ő már sosem hallhatja Edmund nevetését.
Nem ismerheti meg az illatát,
vagy hogy milyen a karjaiban lenni.
És magamat még jobban sajnálom, mert legtöbbször csak arra gondolok,
hogy ez a kisbaba nem tette meg nekem azt a szívességet,
hogy megöljön, hogy a férjemmel lehessek.
Edmund volt az életem levegője.
És most fuldoklom.
Szóval…
ne kérdezz a családi vacsorákról!
Megteszek minden tőlem telhetőt.
Anthony!
- Elmehetek. - Nem. Maradj!
Kérlek!
Az orgona volt a kedvence.
Kedvesem!
Szomorú így látni téged.
Gondterhelt vagy.
Udvarolni, lánykérést fontolgatni,
kiválasztani azt, akivel életed hátralevő részét töltöd…
Édes fiam, ennek örömteli időszaknak kellene lennie.
Elégedett vagyok.
Teljesítem a kötelességemet, anya.
Ez mindenek felett áll.
A család iránti felelősség nem jelenti azt,
hogy nem marad hely a szerelemnek, Anthony.
Apád vikomtként komolyan vette a szerepét,
de emellett mélységesen szeretett is.
Tudom, hogy te is ezt akarod. Hogy a lelked mélyén…
mindig is ezt akartad.
Úgy érzed, jól ismersz.
Tudom, hogy kisfiúként milyen kedves és őszinte voltál.
Mindig volt egy jó szavad, egy vicced.
De apád halála után falat építettél a lelkedben,
mintha a szeretet hirtelen…
afféle gyengeséggé vált volna
a legnagyobb erősséged helyett. Ez nem te vagy.
Megérdemled az élettől, hogy azt érezhesd,
amit én, amikor apád gyűrűt húzott az ujjamra.
Ez nemcsak a szent elkötelezettség,
de a szent szerelem ígérete is volt.
- Annak nincs helye a házasságomban. - Ugyan!
Szeretetre méltó társat keresek, akivel kellemes életet élhetek,
így elkerül a szívfájdalom és a pusztító gyász.
Alig voltál jelen…
a halála után.
De engem sújt annak átka, hogy emlékszem minden egyes pillanatra.
Én soha…
Soha nem akarnék ilyen fájdalmat okozni…
bármilyen kegyetlennek és kemény szívűnek tartanának is.
Ennek a szobának a megvilágítása kivételesen jó.
Észrevetted, Col?
A gyertyák pislákolása olyan, mintha…
a csillagok között ülnénk.
Mi bajod?
Épp azt meséltem Benedictnek, hogy ragyogtak a csillagok Görögországban.
- Jól érzi itt magát, Miss Edwina? - Nagyon is.
A város nyüzsgése valóban izgalmas, de élvezem a vidék nyugalmát.
Ahogy én is, noha a teljes családom körében
nem olyan békés.
Megértem, uram.
Az én családom persze össze sem hasonlítható hét testvérrel,
de…
Kate-tel elég fejfájást okoztunk a szüleinknek.
Képzelem!
De Kate mindig a legjobbat akarta nekem.
Komoly felelősséget visel a családunkért.
Akárcsak te, Anthony!
Nagy családi felelősséget viselsz.
Ezt a felfedezést megszépítette a tudat,
hogy én lehettem az első brit, aki évtizedek óta látta.
Benedict, drágám! Megriasztod a vendégeinket.
- Ugyan, Lady Bridgerton! - Talán…
ideje pohárköszöntőt mondani.
Jó ötlet! Hogy felvidítsuk a vendégeinket.
Vagy hogy más sürgető ügyekre is gondot fordítsunk.
Azt hiszem, a húgommal eléggé elfáradtunk.
Pohárköszöntő! Igen.
Köszönöm Sharmáéknak, hogy csatlakoztak hozzánk.
Csodálatos, hogy tanúi lehettek
a tavalyi után immár második vereségemnek pall-mallben.
Ez biztosan nem fog megismétlődni.
És különösen hálás vagyok Miss Edwinának.
Megtiszteltetés volt az elmúlt napokban jobban megismerni önt.
Ami azt illeti, azt hiszem, lenne önhöz egy kérésem.
Szeretném…
Szeretném megkérni arra…
hogy Londonban ne szóljon senkinek a tegnapi vereségről.
Attól tartok, hogy a hírnevemnek egyszerűen túl nagy kárt okozna.
A jövendő derűs napokra!
- A derűs napokra! - Igen!
- Az előttünk álló napokra! - Igyunk!
Igen.
- Nem tettél semmi rosszat. - Biztos tettem valamit.
A társaság többi tagja hamarosan csatlakozik hozzánk.
Ha a vikomt lánykérést tervezne, már megtette volna.
- Eljátszottam az esélyem? - Edwina!
Jobban meg kellett volna ismernem őket.
Az érdeklődési köreiket.
Igyekeznem kellett volna.
Elszúrtam ezt az egész ügyet.
Kész bolondnak érzem magam.
Ne mondj ilyet, édes!
Tudtam, hogy csak bántani fog téged. Gyere ide!
Szörnyű így látni téged.
Azt hittem, kedvel.
Te vagy a szezon gyémántja.
Nincs úriember Londonban, aki ne vágyna a kezedre.
Sok lehetőséged van, édes.
Minden rendben lesz, még ha a vikomt csalódást is okozott.
Te még fent vagy?
Mosdanod kéne, mielőtt anya meglát.
Ez varázslatos, öcsém!
Igazad van.
Túl sokáig gyötörtek a kétségeim.
Az Akadémia tagjai nem az ízlés döntőbírái. A világ az!
Tökkelütött vagy!
Benedict, úgy látom, ez neked jött.
Egy levél Londonból.
Felvettek.
A Királyi Akadémia felvett a diákjai közé!
Bejutottam!
Hát mégis ők az ízlés döntőbírái?
Biztosan ígéretesnek látták a munkámat. Szent ég!
Látnotok kell káprázatos tehetségemet!
Késő éjszaka van!
Ugyanolyan elviselhetetlen lesz, mint te.
Én?
Ha tovább kell hallgatnom a görögországi meséidet…
Mondd, ha annyira szerettél ott lenni, miért tértél haza?
Nos…
Hallasz olykor róla?
Miss Thompsonról?
Ti hölgyek nem leveleztek mindig?
Azt hittem, az utazásaid
feledtették veled Miss Thompsont, vagyis Lady Crane-t.
Különös, hogy az emlék erősebb a távolságnál.
Nem messze lakik innen.
„Megtiszteltetés számomra, hogy elfogadhatom…
elfogadó nyilatkozatukat.”
Szerinted sokáig fog tartani?
Tudja az ördög!
A művésznek szabadon kell követnie a múzsáját.
GUNTER'S TEAHÁZ
De úgy tűnik, az úri társaság a divat szeszélyeinek áldozata lett.
Hisz mi mással magyarázhatnánk azt az ízléstelen,
merem mondani, közönséges ruhát,
amit Miss Cressida Cowper viselt a minap?
Mayfair legújabb divatárusának
egyetlen, de csakis egyetlen erőssége van.
Hogy új.
Míg Madame Delacroix, bár régi bútordarab,
legalább érti a szakmáját.
Hagyja csak ott a selymeket!
Miss Penelope!
Az ön dolga, hogy figyelmes legyen, igaz?
Hogy elrejtse ügyfelei titkait
egy jól elhelyezett hajtással vagy ügyes rozettával,
ahogy én is rejtőzködöm.
A tollam mögött.
Nem áll érdekemben felfedni a kilétét.
Nem ezért vagyok itt.
Talán bízhatok önben, Madame Delacroix.
A férfiak világában virágzó üzletet épített,
ahogy én is.
Hátha segíthetünk egymásnak!
Egyedül egyre nehezebb fenntartani a vállalkozásomat.
Ha ön ilyen könnyen észrevett, csak idő kérdése,
mikor ismer fel olyasvalaki, aki kevésbé diszkrét.
Én bizonyítottam, hogyan mozdíthatom elő az üzletét.
Ön is segíthetne nekem.
Muszáj volt öregnek neveznie?
Nem lehetek nyíltan hízelgő.
- De tán nem működik? - Madame Delacroix!
Szükségem van a szakértelemre.
Azt hiszem, én jöttem előbb.
Természetesen nem mindenkinek mennek mindig ilyen jól a dolgai.
Bár feltételezem, egyesek számára
talán túl késő irányt változtatni,
és jóvátenni a károkat.
Uram!
Miss Sharma!
A húga…?
A szobájában van.
Úgy tűnik, nem érzi jól magát ma reggel.
Nem akartam neki csalódást okozni…
azzal, hogy nem nyilatkoztam.
Én pedig megköszönném…
Még mindig szándékomban áll megkérni a kezét.
Az este bolondozásba fulladt. A fivéreim rakoncátlankodtak,
miközben mindenki ott ült, és engem bámult, nos…
az érzéseim elnémítottak.
Tehát most már túl erősek az érzései?
- Miss Sharma! - Nem.
Uram, ön pusztán játszik egy befolyásolható ifjú hölgy érzelmeivel.
Miss Edwina képes a saját benyomásai kialakítására.
Ha észrevenné…
Hát jobban ismeri a húgomat, mint én?
Tudom, hogy boldog akar lenni.
Én is pontosan ezt kívánom neki.
Biztosíthatom, hogy a boldogság nem az erőssége.
A dühítő viselkedés az. A piszkálódás mindenképp.
Az egyetlen érzés, amit ön valójában képes kiváltani,
az az elégedetlenség.
- Ne mozduljon, az istenit! - Ne parancsolgasson!
- Nem! Hagyja! - Ez csak egy méh.
- Megsérült? - Micsoda?
Kap levegőt?
Persze. Ez csak egy csípés.
Biztos benne?
- Uram! - Nem. Ne…
- Uram! - Ne…
Nem esett bajom.
Csak egy méh volt az.
Egy méh.
A feliratot fordította: Büki Gabriella