SERIÁL NETFLIX
O DESET LET DŘÍVE
A teď klid.
Žádný spěch.
Je zatraceně veliký.
Ale proti kulce nemá šanci.
Stačí jediný čistý zásah do srdce
a skolíš i to největší zvíře.
Nejde to.
Nevadí. Bude dostatek dalších příležitostí.
Pokaždé zklamu.
Už slyším, co řekne Benedict.
- A Colin. - Právě proto se musíš snažit dál.
Budou nesnesitelní.
Musíš mi ukázat, jak na to!
Pojď.
Jde především o sebedůvěru.
Usoudil jsi, že je příliš velký, než jsi vůbec sáhl na spoušť.
Však se to naučíš. Časem se to naučíš.
Takhle to zní jednoduše.
Tebe nic nerozhází, že ne?
Myslím, že tvoje matka by úplně nesouhlasila.
Nemůžeš ukázat to nejlepší, co je v tobě,
aniž bys odkryl to nejhorší.
Mimochodem, tyhle se jí budou líbit.
Jsou krásné, že?
Daphne bude závidět, když jí nic nepřineseme.
Ta zatracená…
Otče?
Ta potvora mě bodla.
Co…
Otče?
Co se děje?
Otče!
Co je?
- Nemůžu… - Pomozte nám někdo!
Prosím. Pomoc!
Otče!
Pomoc!
Co se stalo?
Já nevím.
Byl to čmelák? Asi čmelák.
Čmelák? Edmunde.
- Edmunde, musíš dýchat. - Nemůžu…
Ne.
Prosím, ne. Neopouštěj mě.
Ne, Edmunde!
Neopouštěj mě!
Panebože!
Ostatní děti.
Nesmí ho vidět.
Anthony!
Běž!
Všichni víme,
co všechno udělá mladá dáma pro to, aby ji nápadník požádal o ruku.
A podle všeho je také ochotna vážit dlouhou cestu.
Zdá se, že se lord Bridgerton po krůčcích přibližuje k okamžiku,
kdy si vybere svou vikomtku,
a právě za tím účelem pozval diamant sezóny
na výpravu do domu svých předků, do Aubrey Hall.
Možná si večer vezmu to růžové hedvábí.
- Bude se lordu Bridgertonovi líbit? - Určitě.
O vikomtovu přízeň si obavy dělat nemusíte, slečno Edwino.
Je nanejvýš dobré znamení, že nás pozval na pár dnů s jeho rodinou,
než na vlastní slavnost přijede zbytek vyšší společnosti.
Možná jim oznámíš zasnoubení.
Bude mě hodnotit, já vím.
Zda bych byla dobrá vikomtka.
A hodnotit by neměl jen on.
I ty musíš zvážit, jestli má lord Bridgerton vše, co chceš.
Svatá pravda.
Celý týden by každá z nás měla mít otevřenou mysl.
Budu ztělesněná vlídnost.
Výborně. Na večeři si vezmu růžovou.
Venkovský vzduch vskutku dokáže osvěžit mysl a posílit tělo.
Že by to byl poslední závan větru,
který vikomta přiměje požádat svou vyvolenou o ruku?
Nešťastné duše, jež zůstávají ve městě,
si mezitím musí najít jinou kratochvíli,
když je jejich nejdražší klenot opustil.
Propána, Penelope, posaď se, způsobíš mi zažívací obtíže.
Promiň, mamá.
Než pojedeme k Bridgertonovým, máme hodně práce.
Po snídani půjdeme k modistce.
Dnes?
Jdete dnes dopoledne k někomu na návštěvu? K někomu konkrétnímu?
- Chtěl jsem zajít do klubu. - Výtečný nápad.
Tamní pánové vám jistě budou dobrými společníky.
Hezký den, dámy.
Asi bych měla být ráda,
že zatím nechodí k budoucí nevěstě.
Je jen otázkou času, kdy přivede
nějakou mladou krásku, která nás vyžene na ulici.
Třeba slečnu Uxbridgeovou.
Té já říkám křepelka.
Varleyová, raději mlčte.
Musíme najít někoho…
tvárného.
Někoho, kdo nemá dost rozumu
a kdo nemá potuchu, jak se vede domácnost.
To by pro nás bylo nejvýhodnější.
Otázka zní:
kde ji vzít?
Nastěhuju se do Philippina pokoje.
Je nespravedlivé, že vždycky měla větší.
Co je?
Říkaly jsme si, jak vhodný nápadník by byl lord Featherington.
- Pro koho? - Pro tebe.
Je to bratranec.
Penelope!
Má pravdu.
A odkdy je to problém?
Vzít si bratrance není nic zvláštního.
Je to královské. Podívej se na královskou rodinu.
Navíc je to bratranec ze čtvrtého kolene.
Ty nechceš být paní tohoto domu, Prudence?
Pořádat večeře a plesy, které ti budou závidět všechny přítelkyně?
- Měla bych takovou autoritu? - Pokud chceš.
Okouzlíš ho.
S menší pomocí.
Budeš potřebovat několikery nové šaty,
abys působila svůdněji.
Jak to myslíš?
To máš jedno.
Jde se k modistce!
Sestro!
Jsem tak ráda, že jsi mohla přijet.
Nedovolím, aby Augie přišel o to,
jak jeho matka zvítězí v tradičním rodinném klání.
- Už podruhé. - Okouzlující slova z úst vévodkyně.
Jsem stále Bridgertonová.
Pojď se podívat na malého, Eloise.
On se od minula změnil?
Vyrostl nejméně o jeden palec, že?
Kdopak je to?
Miláčku.
- Hodný. - Ano.
- Hodný chlapec. - Ne.
Z tety Eloise si nic nedělej.
Jako vždy ji zaměstnává četba a ničeho jiného si nevšímá.
Není čas na šlofíčka?
Možná tě strýček Colin uspí svými nepřebernými příběhy z cest.
Ano. Zdá se, že už teď mi chybí klid a samota řeckých ostrovů.
Užíváš si krátký odpočinek
od lítých smeček vdavekchtivých mladých dam, bratře?
Právě naopak, sestro.
Jednu takovou mladou dámu s rodinou jsem pozval už dnes.
Anthony sem pozval mladou dámu?
Ano a je vcelku milá.
Můj ty světe!
Těším se, až poznám ženu, která si získala tvé srdce.
Řekni mi, jaká je.
Slečna Edwina je zosobněním půvabu, krásy a šarmu.
Bohužel má velmi nepříjemnou sestru,
která se pasovala do role klíčnice.
Bohužel mi všichni musíte pomoct získat si obě sestry,
abych si našel nevěstu.
A teď nás žádáš o pomoc. Ta slečna tě musela pobláznit.
Nebo je ta sestra hrozivou překážkou.
Neboj se, Anthony.
Když jsi mi loni tolik pomohl, sluší se, abych ti to oplatila.
To je slib, či hrozba?
Inu,
jediným důvodem, proč přestát takovouto cestu,
je to, že uvidím syna svého kmotřence.
Nazdárek.
Je mi vždy velkým potěšením, lady Danburyová.
Vaše Milosti.
Lady Mary.
- Vítejte. - Děkujeme za pozvání.
- To je má dcera Edwina. - Ráda vás vidím.
- A druhá dcera. - Ano Kate, starší dcera.
Usmíváte se.
Můj plán získat si vás vyšel.
Usmívala jsem se díky výhledu, který teď zacláníte.
- Přivezla jste si psa. - Ano.
Newton má nos na lidský charakter.
Vidíte?
Dejte na má slova.
Než odjedete, váš názor na mě se o poznání zlepší.
A jeho také.
To jste vskutku optimista.
Byl jste usvědčen ze snahy zmanipulovat mě,
takže horší už to zřejmě být nemůže.
A vy budete slečna Edwina.
Ne.
To je její sestra.
Slečna Kate Sharmová.
Odpusťte, slečno Sharmová.
Jsem polichocena, Vaše Milosti.
Dovolte mi představit vám mou sestru, slečnu Edwinu.
Je mi ctí, Vaše Milosti.
Slečno Edwino, s radostí vám představuji Aubrey Hall.
To je krásné rodinné sídlo.
Vřele děkuji za pozvání.
Velmi se těším na čas strávený s vámi a vaší rodinou.
Určitě jste po cestě znavené. Paní Wilsonová.
Zaveďte prosím hosty do jejich pokojů, aby si mohli odpočinout.
A připravit se k boji.
Ano.
Jak to myslíte?
Eloise neposlouchejte.
Na venkově je vždy plná elánu.
To zřejmě máme společné.
Máti?
Asi teď něco budu potřebovat.
Chápu to správně, že jsi pevně rozhodnutý?
Úmysly jsem dal najevo.
Přesto věz, že s tak velikou věcí není třeba spěchat.
Sharmovi si sotva vybalili.
Využijte příležitosti k vzájemnému poznávání.
To není nutné.
Ze slečny Edwiny jistě bude dokonalá vikomtka.
V tomto domě je mnoho vzpomínek,
dobrých i zlých.
Jen doufám, že jednáš s čistou myslí.
Už léta chceš, abych se oženil.
A teď říkáš, ať počkám?
To jsem neřekla.
Jen chci, abys měl jistotu.
Milostpane?
Milostpane, smíme zahájit přípravy?
Bude třeba zavolat pastora a…
Rakev. Je třeba ji objednat.
Promiňte, zeptám se ohledně těla.
Mám ho přesunout?
A je třeba rozeslat dopisy.
- Dopisy? - Smuteční oznámení.
Nejen pro rodinu, ale i pro vesnici.
Musíme poslat pro doktora. Pořád je hysterická.
Také se musím zeptat, milostpane.
Máte už klíče od otcovy kanceláře? Hledali jsme je.
Čeká dítě, to není zdravé.
O věci vaší matky se postarám,
ale potřebuji vědět, kam ji mám přestěhovat.
Proč by se měla stěhovat?
Protože ty pokoje patří vám, milostpane.
Teď jste vikomt vy.
Teď Colinovi ukážu.
Minule dal branku za kozí chlívek.
Jaká má tato hra pravidla?
V pall-mallu nejde ani tak o pravidla jako o cíl.
Tím je prohnat kouli všemi brankami.
Vítězí ten, kdo první pokoří poslední branku.
Je to jednoduché.
Ale když dostanete zlotřilou náladu,
můžete odpálit soupeřovu kouli
co nejdál od jeho další branky.
Proč se vzdávat tahu, když chci pokořit branku?
Abych rozzuřila protivníka?
Přesně tak.
Špatný je ten hráč, co hraje hru, dobrý ten, co soupeří.
Ta hra se mi nejspíš bude líbit.
Dobrá.
Benedict má dobrou mušku,
ale nejde do konfliktu.
Colin je mazaný.
Udeří, když si myslí, že to čekáte nejmíň,
takže to čekejte vždy.
Eloise jde jen o to, aby porazila starší bratry.
Doufejte, že ji to pohltí natolik, že na vás zapomene.
Já jsem naprostá záhada, která svá tajemství neprozradí.
- Eloise. - A pak je tu Anthony.
Budu hádat. Nejvíc nelítostný hráč ze všech.
Aha, už jste ho poznala.
To neznamená, že není čestný muž.
Bývá nejzdvořilejším hráčem. Všude kromě tohoto hřiště.
Vikomt je jistě výborný hráč.
Všichni prožijeme příjemné odpoledne.
MODISTKA
Ne, výstřih by měl být níž.
Musíme vytěžit z její postavy maximum.
Níž.
Musím protestovat, madam.
Za to vám neplatím.
Platím za to, abyste to udělala dle mých představ.
Teď si ale říkám, že za to možná může ta látka.
Naproti je prý nová modistka.
Přijela z Vídně.
Možná má něco,
co dá tvým přednostem lépe vyniknout, Prudence. Běž se obléknout.
Ten střih se mi docela líbil.
Merci beaucoup, slečno Penelope.
Když jde o šaty, jsem strašná nešika.
Tuhle jsem si roztrhla živůtek a musela jsem si půjčit šaty od služebné.
- Asi jste mě viděla. - Nevzpomínám si.
Chodíte do té čtvrti často?
Od výstavních čtvrtí je docela daleko, že?
Mohla bych se zeptat na totéž.
Ale neudělám to,
protože si myslím, že do věcí dámy nikomu nic není.
- Souhlasíte? - Já…
Ano, s tím rozhodně souhlasím.
Nesu vám to hedvábí.
Můžete ho nechat vzadu.
Jen doufám, že ho využiju.
Hodíme si mincí.
Jako první vybírá nejmladší.
Vybíráme si podle abecedy.
- To je precedens. - Nemá to být hra?
Ticho, prosím.
Jediné správné je to,
že necháme hosty, aby si vybrali paličky a hráli jako první.
Prosím, vyberte si, slečno Edwino.
Výborná volba.
- Palička smrti. - Kdo by to řekl, bratře?
Je vaše?
Kdepak. Jen si ji vemte.
Minule jsi říkal, že mě zbiješ…
Přeháníš.
Jste pověrčivý? Někteří muži neumí bez svých nástrojů podat výkon.
Jako dítě bez dečky.
Můžu hrát s jakoukoli paličkou.
Přeji hodně štěstí.
Budeme se dohadovat, nebo jdeme hrát?
- Ne! - Ta je moje.
Vzhůru na bojiště!
Pojďte.
Ano!
Vyšel jsi ze cviku?
Dobře.
Mohu, prosím?
- Ano! - Ano!
Výborně!
Skvělá trefa!
Eloise, přestaň podvádět.
Do toho, bratře.
Tak už střílej.
To se nezdařilo.
Kazí náročný den tvou hru, bratře?
Ani náhodou.
Myslím, že jste na řadě.
Nechtěl jsem vám překážet,
proto jsem vám nechal volný prostor.
To je velmi milé, můj pane.
- Mimo. - Výborně, Edwino.
Výborně.
Do toho, Benedicte.
Jsi myšlenkami někde jinde.
Jinak bys mi takhle nikdy nenahrál.
Ano!
Přiznávám, že jsem myšlenkami jinde.
Požádal jsem o přijetí ke studiu umění
na Královské akademii.
- Vážně? Blahopřeju. - Zatím žádné oslavy.
Čekám na vyrozumění o přijetí.
Přijímají jen hrstku vyvolených.
I tak je to vzrušující.
Není to velká cesta, jakou jsi podnikl ty.
Ano, ale…
Doufám, že i já se vyznamenám.
Soustřeďte se, Eloise. Ano.
A udeřte!
- Brava! - Můj ty světe!
Jsem na tebe hrdý.
Musím vám pochválit dcery.
Dělají vám čest.
Jsou mým největším požehnáním.
A možná i naší největší starostí.
Přinejmenším v době dvoření.
Ano, sezóna je někdy nelítostná.
Už je to dávno, co jste opustila anglickou půdu, že?
Ano, odjela jsem tehdy s manželem.
Zdá se to být věčnost.
To zcela chápu.
Aubrey Hall se mi pojí s podobnými vzpomínkami.
Inu, rozjezd mají pomalý,
ale stále doufám v krveprolití.
Lady Danburyová žertuje.
Mé děti soupeří, ale o žádné končetiny zatím nepřišly.
Buď opatrná.
Zdá se, že mateřství vévodkyni velmi sluší.
To ano.
Naše loňské dohazovačské tahy byly vskutku moudré, lady Bridgertonová.
Ano. Možná budeme slavit stejný úspěch i letos, lady Danburyová.
To zakončení šlo špatným směrem.
Pokud si udrží správný směr.
Ano!
Sleduj, bratře!
Výborná rána!
- Dobře, Coline. - Ano!
Máš štěstí!
Máte šanci ho porazit.
To by nebylo moc sportovní, že?
Nesportovní chování je prý při této hře nutnost.
Učíte se opravdu rychle, slečno Sharmová.
Co vy na to, pane? Máte náladu poražených?
Má nálada se nezmění bez ohledu na vaše rozhodnutí.
Skutečně? Unesl byste zdrcující hanbu porážky?
- Buď milá. - Bez obav, slečno Edwino.
Vzhledem k taktice mých sourozenců
slečna Sharmová jedná s velikou grácií.
Pak vám nebude vadit toto.
Výborně!
- Vážně se mi líbí. - Slečno Edwino, jste na řadě.
Vidím, že jsem poražena.
Jestli chcete zůstat ve hře, můžete kouli zachránit.
Myslím, že skončím.
Já…
Půjdu s vámi, jestli chcete.
Není nutné kazit si kvůli mně zábavu.
Občerstvím se s našimi mamá.
Netrefil jsem se.
Coline, teď ty.
To byla rána, bratře!
- Ano! - Taková škoda!
Měli byste pro ně dojít. Pokud nechcete skončit, tady a teď.
Vyloučeno.
Až po vás.
Doufejte, že to nevynese vítězství bratrům,
nebo nedají pokoj.
Zatímco vy byste své vítězství nezveličoval.
Hrome!
Vytáhneme je. Nikdo na to nepřijde.
Já bych to věděl.
Čest vám tedy nechybí. Alespoň co se sportu týče.
Navíc byste bila na poplach, kdybych překročil přijatelnou mez.
A naopak.
Nedá se nic dělat.
Jste na řadě, pane.
Nebo si nechcete ušpinit ty krásné boty?
O mé boty se nestarejte.
Pomoc.
Tahejte.
Snažím se. Zasekla jsem se.
Tak mám vám pomoct?
To není vtipné.
To také netvrdím.
Nejde mi…
Asi jsem vás…
podcenil, slečno Sharmová.
Není to tak od samého začátku?
Protože už si formality můžeme odpustit,
řekněte upřímně,
jak získám váš souhlas?
Neodpírám vám ho, pane, ze zlé vůle.
Jen chci sestru vést cestou k co největšímu štěstí.
Čekala jsem, že mě pochopíte,
protože i vy máte sestry, které chcete chránit.
To je jiné. Musím…
Jsem pro Edwinu ve všech ohledech tím co vy pro sestry.
Pak odložme tu jízlivost a dovolte mi dokázat,
že mohu sestře nabídnout štěstí a bezpečí.
Prokážete… Prokážete mi tu laskavost?
Příměří nepříměří,
na sportovním kolbišti se vám nikdy nevzdám.
Jste na řadě, můj pane.
Stalo se něco?
Vyhrála jsem!
Na večeři s ní bude zábava.
Lorde Bridgertone, pokud nechcete…
Hra skončila.
NA PAMÁTKU MILOVANÉHO OSMÉHO VIKOMTA EDMUNDA BRIDGERTONA,
KTERÝ ZEMŘEL V KVĚTNU 1803
TENTO POMNÍK VZTYČILA JEHO MILUJÍCÍ RODINA
Tohle je špatně. To nemůžete.
- Zavolejte ho zpátky! - Modrý je len, tralalala…
Pane.
Musíte jít dál.
- Já? - Je to nezbytné.
Vše je v pořádku. Prosím, nesmíte stát.
Není to v pořádku. Rodím poosmé.
Poznám, kdy je to v pořádku, a teď to v pořádku není. To nemůže.
Nedovolím to. Zastav ho.
Dítě není ve správné poloze.
- Co to znamená? - Je otočené.
Chci vědět, co si přejete.
- Jak to… - Udělám maximum.
Možná ale bude třeba provést volbu.
Komu byste dal přednost?
- Cože? - Co mu to říkáte?
Říkala jsem, že s ním mluvit nesmíte.
Mluvte se mnou.
O tomto je třeba mluvit s jeho lordstvem.
Jeho lordstvo je dítě!
Je to moje dítě. Narodil se v tomto pokoji, z tohoto těla.
Jeho věc to není.
Promluvme si na chodbě.
Ne, Anthony. Neopouštěj tuto místnost.
Máti, prosím, lehni si, uklidni se.
Zjistím, co ode mě chce, a hned se vrátím.
Chce od tebe, abys rozhodl, kdo z nás bude žít.
Já, nebo dítě.
Zabiješ dítě, zachráníš matku.
Pošleš matku na nůž, zachráníš dítě.
- To není tvá volba, ale má. - Je to volba jeho lordstva.
Jeho lordstvo je Edmund!
Je to Edmundova volba.
Jedině Edmundova, protože mě miloval.
Tolik mě miloval, že by se o tomhle ani nemluvilo.
Protože taková láska,
ta odpověď, ta volba
je jasná.
Nikdo by mě neměl nutit to vysvětlovat.
Měl by tu být Edmund.
Udělejte, co chce.
- Vaše lordstvo… - Vybere si sama.
Budu se snažit zachránit oba.
Neopouštěj mě!
Mávej jím tak, abys jeho oči přitáhla ke svému poprsí.
Ano.
A vždy se směj jeho žertům.
Každý muž chce být pokládán za vtipného.
Hezké odpoledne.
Já…
Je vskutku hezký den.
Ale je horko.
Že ano, Prudence?
Ano, je strašné horko.
Řekla bych přímo nezvyklé.
Mamá, můžu se vrátit k modistce?
- Potřebuju nové stuhy. - Teď ne.
Prudence se před chvílí ptala na Ameriku.
- Že ano, Prudence? - To…
Ano.
Zajímá vás cestování?
Zbožňuju ho.
Totiž zbožňovala bych ho.
Nebyla jsem dál než v Sussexu.
Mamá říká, že na hranicích Hampshiru končí civilizace.
Pru žertuje. Je tak duchaplná.
Amerika je rozhodně dál než Hampshire.
Mimochodem jsem pozval na večeři Cowperovy.
Cowperovy?
Souvisí to nějak s tím náhrdelníkem, který jste dal slečně Cowperové?
Musím mít důvod, abych je mohl pozvat?
Zařídíte to?
Což takhle zvěřinu?
Nezabralo to.
Bratranec se mi na poprsí ani nepodíval.
Přestaň mu tak říkat.
A přestaň i s tímhle.
Snad odpoledne nebylo příliš únavné.
Vůbec ne, můj pane.
Mí sourozenci dokážou být únavní.
Zjistila jsem, že je vyloučeno, abych se na venkovském vzduchu unavila.
To je pozitivní přístup.
Máte-li trávit čas s Bridgertonovými, bude se hodit.
Uvažujete o tom, že byste chtěl žít s rodinou tady
na venkově, pane?
Je pravděpodobné, že budu kvůli svým povinnostem často v pohybu.
Je dost dobře možné, že budou delší období,
kdy budu odloučen od dětí i od ženy.
Těším se na to,
jak budu manžela podporovat ve veškerém jeho úsilí.
Mluvíte tak vlídně, slečno Edwino.
Je to osvěžující a skutečně nezvyklé.
Ale měla bych dodat, můj pane,
že to neznamená, že nemám vlastní rozum.
Zjistila jsem,
že člověk může být vlídný, i když má vlastní schopnosti.
Já sama mám to štěstí,
že jsem v sobě našla lásku k literatuře, ale také k učení.
Právě proto jsem
docela spokojená za nejrůznějších okolností,
ba přímo naplněná
ve všech mých rozličných zájmech a činnostech.
I já se přiznám.
Jediné knihy, co jsem letos četl,
jsou účetní knihy panství.
A všechny jsou příšerně nudné.
To je dokonalé.
Na čtení nemáte čas.
Já zas potřebuji posluchače pro své vyprávění.
O knihách mluvím velmi ráda.
Mluvte, prosím.
Četl jste Gháliba?
Nečetl.
Výborně.
Je docela vtipný.
- To je asi dobře. - A inteligentní.
Nic jiného bych nečekala.
A při rozhovoru nenastaly žádné trapné pauzy.
Opravdu. Žádné katastrofální odmlky.
O… o čem jste mluvili?
Především o jeho rodině.
Takže se to točilo kolem něj? Když je rozhovor jednostranný…
To ale nebyl.
Myslela jsem, že jak jsem se nevyznamenala ve hře, vikomt bude…
ke mně lhostejný.
Ale zajímal se o mě,
o naši rodinu.
Zajímalo ho každé mé slovo, dídí.
Jaké knihy jsem četla i jaké jsem nečetla.
Inu,
já jen doufám, že jeho úmysly jsou ryzí.
Opravdu věřím, že z toho něco bude.
Žádost o ruku, dídí.
Cítím to.
Takže se to vyvíjí dobře?
Mimořádně.
A zmínila slečna Edwina pall-mall? Podle všeho se příliš nebavila.
Jak by mohla,
když jste se chovali jak družina gladiátorů.
Copak se to dá hrát jinak?
Myslel jsem, že skončí dřív.
Na tom nesejde.
Nemusela vyhrát v hloupé hře, aby si získala mé srdce.
Kdo jsi a co jsi provedl mému bratrovi?
- Daph. - Opravdu si získala tvé srdce?
Poznala jsi ji.
Poznala jsi její rodinu. Je půvabná,
a příjemná
a zajímavá.
Dokonce i chytrá.
Co přesně proti ní máš?
Myslím, že vůbec nic.
Pokud řekneš, že je to ta pravá.
Pokud řekneš, že v její přítomnosti
nemůžeš řádně uvažovat, ba ani dýchat.
Pokud řekneš, že máš ten pocit.
Pocit?
Jaký…
Pocit, kvůli kterému od ní ani na okamžik nemůžeš odvrátit zrak.
Když…
v těle i v duši
máš pocit, že každou chvíli vzplanou,
jakmile se přiblížíte.
Když v její přítomnosti musíš svádět boj
s nutkáním předklonit se a dotknout se svými rty těch jejích.
Jestli v přítomnosti slečny Edwiny cítíš toto,
pak ti to skutečně přeji.
Sám bych to nepopsal lépe.
Chci to vědět?
Neodpovídej.
Jak milé, že jste nás tak narychlo mohli poctít návštěvou.
Ovšem, lady Featheringtonová.
Jak bychom mohli odmítnout pozvání od hrdiny okamžiku?
Že ano?
Ano, nový lord Featherington ve městě způsobil rozruch.
Že ano, Prudence?
Lorde Featheringtone,
povězte nám něco o vašich dolech s drahokamy,
co máte v Americe.
Rozhodně z nich jsou nádherné náhrdelníky, můj pane.
Proč mluvit o rubínech za mořem, když se dá mnohé objevit i tady?
Povězte, slečno Cowperová, nemáte nějaké bratry?
Bohužel jsem jedináček.
Ale považuji se za mateřský typ.
Promiňte.
Pokračuj, drahoušku.
Ani by mě nenapadlo chvástat se,
ale vždy mi říkali, že jsem vřelé a laskavé povahy.
Děláte vskutku čest ženskému pokolení.
Featheringtone,
vsadím se, že takovouto zvěřinu v Americe neseženete.
Anglické kuchyni se nic nevyrovná.
Pak musíte přijít k nám. Má kuchařka je proslulá ovocnými poháry.
To je ta kuchařka, co jste přetáhla od Evansových?
Zajímalo by mě, můj pane…
Celé ty roky na cestách jste nebyl v pokušení oženit se?
Nejdřív jsem chtěl něco dokázat.
Ale teď, když jsem lord Featherington,
nadešla chvíle, kdy potřebuji partnerku.
Někoho, kdo člověka vidí v pravém světle
a pomůže mu od každodenních břemen.
To jsou nové šaty?
Nejsou překrásné?
Ta nová modistka je vskutku výjimečná.
Návrhy madam Delacroix jsou vedle těch jejích dosti vyčpělé.
Přestaň do toho vstupovat.
- Jen jsem se ptala. - Prudence, neříkala jsi něco?
Ano, říkala.
Napadlo mě, jestli bych po jídle
nemohla všechny potěšit svým zpěvem.
Dobrý Bože!
Říkala jsem, že Cressida vyniká ve zpěvu i ve hře na fortepiano?
To bych nedokázala. Philippa…
Slečno Cowperová, máte ve čtvrtek čas?
Mohl bych požádat o vaši společnost na promenádě?
Možná na Rotten Row?
Bude mi potěšením, můj pane.
Vážně bych ráda zazpívala…
Dost, Prudence.
Jestli usiluješ o čistou mysl, bratře, možná ti pomůžu.
Zkušení cestovatelé si tím otevírají mysl
a překonávají obvyklé úzkosti.
Celkem to zapáchá, že?
K tomu, abys pocítil účinky, stačí malá dávka.
Jaký to má smysl?
Těžko mi čaj dá zapomenout na důležité rozhodnutí,
které teď dělají proktoři Královské akademie.
Možná ti pomůže uniknout myšlenkám, které sužují tvou mysl.
Pochybnostem, otázkám, které nechtějí odejít,
ať před nimi prcháš kamkoliv.
- Jsi v pořádku, bratře? - Uvidíš.
Ten čaj je učiněný elixír.
Při jedné příležitosti jsem na Paxu několik hodin meditoval
o jediném stéblu trávy.
Prach a broky!
To je odporné.
Nesmíte se tou hrou nechat otrávit.
Tam se bohužel s nepřátelstvím musí počítat.
Můžu se vás na něco zeptat?
Zúžila jsem třetí branku oproti loňsku o dva palce? Ano.
Na cokoliv.
Možná jsem vikomta při zápasu vyvedla z míry.
Byli jste u otcova hrobu?
Potom za jeho náladu nemůžete.
Chodí tam málokdy.
Můžu se na něco zeptat já vás?
Nevdala jste se z vlastní vůle?
Bratři mi říkají, že bývám velmi přímá.
Ale každý tvrdí, že skončit jako stará panna je horší než smrt.
Přesto se zdá, že vy jste se svým stavem zcela spokojená.
Vězte, že ideální to není.
K neprovdané ženě není svět zrovna přívětivý.
Zdá se, že ve společnosti pro nás není místo, leda na okraji.
Na vině je ale společnost, ne žena.
To máte pravdu.
Máti.
Tady jsi.
Tady jsem.
Vypadáš dobře.
Spala jsem.
Vykoupala jsem se.
Šla jsem se projít ven.
Byla jsem u dětí.
Šla jsem do kaple a snažím se být…
něco platná, a tak vyšívám.
Povečeř s námi.
Vím, že je to těžké.
Vím, že ti chybí.
- Prosím… - Ale chybí i nám.
- A myslím… - Anthony. Víc nedokážu. Dělám, co můžu.
Každý den vstanu,
obléknu se, najím se, snažím se nadechovat a vydechovat.
Přinutím se zajít do dětského pokoje.
A myslím na to,
jak je mi líto malé Hyacinth,
protože nikdy nepozná Edmundův smích.
Ani to, jak voněl,
ani to, jaké je být v jeho náručí.
A ještě víc lituji sama sebe,
protože skoro stále uvažuji o tom,
proč mi to dítě neprokázalo tu laskavost, že by mě zabilo,
abych mohla být se svým manželem.
Edmund byl vzduchem, který jsem dýchala.
A teď vzduch není.
Takže…
nechtěj, abych s vámi povečeřela.
Dělám, co můžu.
Anthony?
Anthony.
- Půjdu. - Ne, zůstaň.
Prosím.
Šeřík měl nejradši.
Nejdražší.
Nemůžu tě takhle vidět.
Tak sklíčeného.
Námluvy, zvažování žádosti o ruku,
vybírání, s kým strávíš zbytek života.
Chlapče můj, to by měl být čas plný radosti.
Jsem spokojený.
Plním svou povinnost vůči této rodině.
Ta má přednost před vším.
To, že jsi oddaný této rodině,
ještě neznamená, že nezbývá místo pro lásku, Anthony.
Tvůj otec plnil svou úlohu vikomta ve vší vážnosti,
ale také hluboce miloval.
Vím, že to chceš i ty.
Vím, že v hloubi duše jsi to vždycky chtěl.
Myslíš si, že mě znáš.
Vím, jak jsi byl v dětství milý a upřímný.
Nešetřil jsi laskavým slovem a vtipem.
Ale když zemřel tvůj otec, vztyčil jsi v sobě zeď,
jako kdyby se z lásky stala nějaká…
nějaká slabost,
a ne tvá největší přednost.
To nejsi ty.
Zasloužíš si cítit to, co jsem cítila já,
když mi tvůj otec navlékl ten prsten.
Byl to příslib posvátného závazku,
ale současně i posvátné lásky.
- Ta u mě nemá místo. - To neříkej.
Hledám milou partnerku, s níž můžu sdílet příjemný život
bez zlomeného srdce a bez zármutku.
Jako kdybys tu ani nebyla…
když zemřel.
A přesto já sám
jsem odsouzen mít to stále na paměti.
Nikdy bych…
Nikdy bych nemohl být příčinou takové bolesti,
byť mě považují za sebekrutějšího a sebechladnějšího.
Tahle místnost je výjimečně dobře osvětlená.
Všiml sis, Cole?
To mihotání svíček, to je, jako kdybychom…
seděli mezi hvězdami.
Co je s tebou?
Vyprávěl jsem Benedictovi, jak jsou hvězdy v Řecku jasné.
- Líbí se vám tu, slečno Edwino? - Ano, velice.
Shon velkoměsta je vzrušující,
ale já si klid venkova užívám.
Stejně jako já,
nicméně když je tu celá rodina, zas takový klid tu není.
Rozumím, pane.
Rozhodně nemůžu srovnávat svou rodinu s vašimi sedmi sourozenci,
ale i my se sestrou jsme v dětství byly pěkná kvítka.
To věřím.
Ale Kate vždy jednala v mém nejlepším zájmu.
Nese za rodinu velkou odpovědnost.
To mi tě nápadně připomíná, Anthony.
Veliká odpovědnost za rodinu.
Bylo to zjevení a bylo tím větší,
že to několik desetiletí žádný jiný Brit neviděl.
Benedicte, drahý, děsíš naše hosty.
To je v pořádku.
Možná…
je čas na přípitek.
Dobrý nápad. Abychom povzbudili naše hosty.
Nebo abychom se věnovali jiným naléhavým záležitostem.
Myslím, že jsme se sestrou docela unavené.
Přípitek. Ano.
Upřímně děkuji Sharmovým, že přijali mé pozvání.
Je skvělé, že jste tady s námi
a že jste byly svědky mé druhé porážky v pall-mallu.
Nebude se to opakovat.
A zvlášť vděčný jsem slečně Edwině.
Bylo mi skutečně ctí,
že jsem vás mohl lépe poznat.
Myslím,
že bych vám chtěl položit jednu otázku.
Chtěl bych…
Chtěl bych vás požádat,
abyste nikomu v Londýně neřekla o mé včerejší prohře.
Obávám se, že újma na mé pověsti by byla příliš velká.
Na příjemné dny před námi.
- Na příjemné dny. - Ano!
- Na dny před námi. - Ano!
Ano.
- Neudělalas nic špatně. - Něco nejspíš ano.
Brzy sem přijede zbytek vyšší společnosti.
Kdyby mě vikomt chtěl požádat o ruku, už by to jistě udělal.
- Nepromarnila jsem šanci? - Edwino.
Měla jsem toho o rodině zjistit víc.
Měla jsem vědět víc o jejich zájmech.
Měla jsem se snažit víc.
Celé jsem to zpackala.
Připadám si jako hlupák.
To už neříkej, bon.
Věděla jsem, že ti nakonec jen ublíží. Pojď sem.
Tohle mi láme srdce.
Já myslela, že se mu líbím.
Jsi diamant sezóny.
V Londýně není gentleman, který by si tě nepřál vzít za ženu.
Můžeš si vybírat, bon.
Bude to dobré
i přes tohle zklamání s vikomtem, tím si buď jistá.
Ještě jsi vzhůru?
Než ráno uvidíš matku, vykoupej se.
Je to kouzlo, bratře.
Měl jsi pravdu. Nechal jsem se trýznit svými pochybnostmi.
O vkusu nerozhoduje Královská akademie, ale svět!
Ty jsi ale ťulpas.
Benedicte, něco ti zřejmě přišlo.
Dopis z Londýna.
Povedlo se.
Královská akademie mě přijala.
Vzali mě!
Myslel jsem, že o vkusu nerozhodují.
Musí v mé práci vidět příslib do budoucna. Ach Bože!
Všichni budete svědky mého nadání!
Vždyť je noc!
Bude teď stejně nesnesitelný jako ty.
Já?
Jestli uslyším ještě jednu úžasnou historku z Řecka…
Když se ti tam tak líbilo, proč ses vracel domů?
No…
Neozvala se ti?
Slečna Thompsonová?
Nepíšou si dámy neustále dopisy?
Já myslela, že na slečnu Thompsonovou…
lady Craneovou jsi na svých cestách zapomněl.
Vzdálenost vždy s pamětí kupodivu prohraje.
Žije nedaleko odsud.
„Je mi ctí přijmout
vaše přijetí.“
Bude to působit ještě dlouho?
Čert ví.
Umělci musí být dovoleno, aby šel svobodně za svou múzou.
GUNTEROVA ČAJOVNA
Ale zdá se, že vyšší společnost se stala obětí pomíjivosti módy.
Jak jinak by se dala vysvětlit lacině honosná,
ba přímo vulgární róba,
v níž teď vídáme slečnu Cressidu Cowperovou?
Nejnovější modistce v Mayfairu
nelze upřít jednu jedinou věc.
Je nová.
Madam Delacroix je sice stará modistka,
ale přinejmenším je schopná.
Hedvábí můžete nechat tam.
Slečno Penelope.
K vaší práci patří to, že jste pozorná, že ano?
Skrýváte tajemství klientek vhodným řasením
nebo ozdobnou růžičkou.
Já se skrývám stejně.
Za svým perem.
Nehodlám odhalit vaši totožnost.
Proto tady nejsem.
Myslím, že vám můžu věřit, madam.
Ve světě mužů jste vybudovala úspěšný podnik.
Podobně jako já.
Můžeme si být užitečné.
Svůj podnik už nemůžu provozovat sama.
Když jste mě tak snadno odhalila vy, nebude trvat dlouho a odhalí mě
někdo méně diskrétní.
Ukázala jsem vám, jak můžu pomoct vašemu podniku.
Teď chci požádat o pomoc já vás.
Bylo nutné psát, že jsem stará?
Nemohla jsem vám lichotit zcela otevřeně.
Nezabralo to snad?
Madam Delacroix? Jdu za vámi jako za odbornicí.
Myslím, že první jsem já.
Samozřejmě, každému se vždy všechno úplně nepovede.
A mám za to, že pro někoho
je zkrátka příliš pozdě na to, aby změnil směr
a napravil napáchané škody.
Můj pane.
Slečno Sharmová?
Je vaše sestra…
Je ve svém pokoji.
Zdá se, že se dnes ráno necítí nejlépe.
Nechtěl jsem ji včera zklamat,
když jsem se nevyjevil.
A já vám chci poděkovat…
Nebude zklamaná dlouho. Stále ji chci požádat o ruku.
Neberme včerejšek vážně. Bratři nestáli za nic a…
Jak tam všichni seděli a zírali na mě…
city mi nedovolily promluvit.
Takže vámi zmítají příliš silné city?
- Slečno Sharmová… - Ne.
Víte, co děláte?
Pohráváte si s city vnímavé mladé dámy.
Myslím, že slečna Edwina není malé dítě.
- Kdybyste to viděla… - Tvrdíte, že ji znáte lépe než já?
Vím, že si přeje být šťastná.
A přesně o to mi jde.
Mohu vás ujistit, že odborníkem na štěstí nejste.
Na zlost možná. Na trýznění zcela jistě.
Jediný pocit, který jste schopen vyvolat, můj pane, je nespokojenost.
- Nehýbejte se. - Neříkejte mi, co mám dělat.
- To nedělejte! - Je to jen čmelák.
- Je vám dobře? - Cože?
Můžete dýchat?
Je to jen žihadlo. Ovšem.
Určitě?
- Můj pane? - Nesmíte…
- Můj pane? - Ne…
Nic mi není.
Byl to jen čmelák.
Čmelák.
Překlad titulků: Miroslav Pošta