EN NETFLIX-SERIE
TI ÅR TIDLIGERE
Rolig nu.
Giv dig tid.
Han er godt nok stor.
Men falder for en kugle.
Det kræver bare et pletskud i hjertet at fælde selv de største dyr.
Det er umuligt.
Så, så. Du vil få mange flere muligheder.
Jeg har fejlet hver gang.
Jeg kan lige høre Benedicts kommentar.
-Og Colins. -Desto mere grund til at blive ved.
De bliver ulidelige.
Du må lære mig at gøre det!
Kom.
Det gælder mest om at have selvtillid.
Du afgjorde, hjorten var for stor at skyde, før du rørte aftrækkeren.
Du skal nok lære det med tiden.
Du får det til at lyde let.
Intet kan gøre dig nervøs, vel?
Det vil din mor nok ikke være enig i.
Man kan ikke vise folk sit bedste,
hvis man ikke lader dem se sit værste.
Apropos, så vil hun blive glad for dem.
De er dejlige, ikke sandt?
Daphne bliver misundelig, hvis hun intet får.
Den forbaskede…
Far?
Bæstet stak mig.
Hvad end…
Far?
Hvad er der?
Far!
Hvad?
-Jeg kan ikke… -Hjælp os!
Kom og hjælp!
Far!
Hjælp!
Hvad skete der?
Det ved jeg ikke!
Det var vist en bi.
En bi? Edmund.
-Edmund, træk vejret. -Jeg kan ikke…
Nej.
Det må du ikke. Forlad mig ikke.
Nej. Edmund!
Forlad mig ikke!
Nej!
Åh gud!
De andre børn.
De må ikke se ham.
Anthony!
Af sted!
Alle ved, hvor langt en ung dame vil strække sig i jagten på et frieri.
Og tilsyneladende vil hun også rejse langt.
Lord Anthony Bridgerton ser ud til at være tættere på
at udpege sin viscountess
og har med det for øje inviteret vores diamant med
på en udflugt på sit familiegods, Aubrey Hall.
Måske den lyserøde silkekjole i aften.
Vil lord Bridgerton synes om den?
Naturligvis, bon.
Vær ikke bekymret for viscountens velvilje, miss Edwina.
Det lover godt, at vi er inviteret til at tilbringe et par dage
med familien, før resten af selskabet ankommer til den rigtige fest.
Måske kan du da bekendtgøre en forlovelse.
Jeg ved, han vil vurdere mig. Overveje, om jeg er egnet som viscountess.
Det bør han ikke være ene om.
Du bør også overveje, om lord Bridgerton er alt, du ønsker.
Bestemt.
Vi bør tilbringe ugen med åbne sind.
Jeg vil være elskværdigheden selv.
Udmærket. Lyserødt til middagen.
Landluften klarer tankerne og vederkvæger kroppen.
Kan det være det sidste puf, som skubber viscounten
over kanten til et frieri?
Selvfølgelig må de uheldige, som er tilbage i byen,
finde nye adspredelser i deres dyrebareste ædelstens fravær.
Penelope, stop det traskeri. Du giver mig fordøjelsesbesvær.
Undskyld, mama.
Vi skal nå meget, før vi slutter os til Bridgertons.
Vi besøger modisten efter morgenmaden.
I dag?
Skal De på visit her til formiddag?
Hos nogen bestemt?
-Jeg ville besøge Whites. -Glimrende idé.
De vil nok finde herrerne underholdende.
Farvel, de damer.
Det burde vel glæde mig, at han ikke er på frierfødder.
Han vil uvægerligt komme hjem
med en ung skønhed, som får os sat på gaden,
Måske miss Uxbridge. Hende kan man da kalde et pigebarn.
Varley. Ikke hjælpsomt.
Vi skal finde en, som er
formbar.
En, som er tilpas dum og bestemt ikke kan styre en husholdning.
Det ville tjene os bedst. Spørgsmålet er…
…hvor?
Jeg vil have Philippas værelse.
Det er uretfærdigt, hendes er størst.
Hvad er der?
Vi talte netop om, hvilket udmærket parti lord Featherington er.
-For hvem? -Dig.
-Han er vores fætter. -Penelope.
-Han er jo vores fætter. -Skulle det nu være et problem?
Der er intet galt i at gifte sig med sin fætter. Bare se på kongefamilien.
I øvrigt er han din grandfætter.
Ønsker du ikke at blive husets frue, Prudence?
Holde middagsselskaber og baller, gøre dine venner misundelige?
-Ville jeg kunne det? -Hvis du vil.
Du skal charmere ham
med lidt bistand.
Du får brug for en ny kjole eller to,
så du fremstår mere fristende.
Hvordan fristende?
Tænk du ikke på det. Af sted til modisten!
Søster!
Jeg er så glad for, at du kunne komme.
Lille Augie skal da ikke gå glip af
at se sin mor vinde denne lille familietradition.
-For andet år i træk. -Pæne ord fra en hertuginde.
Som er en Bridgerton.
Kom og se barnet, Eloise.
Ligner han ikke sig selv?
Han er vokset mindst en tomme, ikke?
Hvem er det?
Min lille skat.
-Sådan. -Ja.
-Sådan, ja. -Nej.
Tag dig ikke af moster Eloise.
Hun læser og lægger som sædvanlig ikke mærke til andet.
Er det ikke sovetid?
Måske kan onkel Colin lulle dig i søvn med sine mange rejseberetninger.
Ja, jeg savner allerede de græske øers fred og ro.
Nyder du det korte pusterum
fra de vilde horder af giftelystne, unge damer, bror?
Tværtimod, søster.
Jeg har inviteret en sådan ung dame til at gøre os selskab i dag.
Har Anthony inviteret en dame?
Ja, og hun er yndig.
Du milde!
Jeg ser frem til at møde dit hjertes udkårne.
Hvordan er hun?
Miss Edwina er legemliggørelsen af ynde, skønhed og charme.
Desværre har hendes utålelige søster påtaget sig rollen som portvagt.
I må hjælpe mig med at charmere begge søstre,
hvis jeg skal giftes.
Nu beder du om hjælp. Du må være betaget af frøkenen.
Eller også er søsteren ganske uhyrlig.
Frygt ikke, Anthony.
Da du hjalp mig i sidste sæson, bør jeg da gøre gengæld.
Lover eller truer du?
Ja,
den eneste grund til at udholde en sådan rejse
er at se min gudsøn.
Goddag.
Det er en fornøjelse at se Dem, lady Danbury.
Deres Nåde.
Lady Mary.
-Velkommen. -Tak for invitationen.
-Min datter, Edwina. -Dejligt at se Dem igen.
-Og Deres anden datter. -Og Kate, min ældste.
De smiler.
-Min plan om at charmere Dem virker. -Jeg smilede over skuet.
Som De nu står i vejen for.
-Og De har hunden med. -Ja.
Newton er en fin menneskekender.
Kan De se?
Mærk Dem mine ord.
Når Deres besøg slutter, vil De synes meget bedre om mig.
Ligeledes han.
Jeg så Dem ikke som optimist.
Da Deres planer om at manipulere mig nu er røbet,
er det vel en forbedring.
De må være miss Edwina.
Nej.
Dette er hendes søster.
Miss Kate Sharma.
Tilgiv mig, miss Sharma.
De smigrer mig, Deres Nåde.
Lad mig præsentere min søster, miss Edwina.
Mig en ære, Deres Nåde.
Det er mig en fornøjelse at præsentere Dem for Aubrey Hall.
Det er et smukt hjem.
Tak for invitationen.
Jeg glæder mig til at være sammen med Dem og Deres familie.
De må være trætte efter rejsen. Mrs. Wilson.
Vis vores gæster til deres værelser, så de kan hvile sig.
Og blive klar til kamp.
Nemlig.
Hvad mener De?
Bryd Dem ikke om Eloise.
Hun bliver så livlig på landet.
Det har vi så tilfælles.
Mor?
Der er noget, jeg har brug for nu.
Så du er sikker på din beslutning?
Mine hensigter er kendte.
Der er ingen grund til at forcere en så vigtig begivenhed.
Sharmas har knap nok pakket ud.
Benyt lejligheden til at lære hinanden at kende.
Overflødigt.
Miss Edwina bliver den perfekt viscountess.
Huset rummer mange minder.
Gode og dårlige.
Jeg håber, du tænker klart.
I årevis har du ønsket mig gift.
-Nu skal jeg vente? -Det sagde jeg ikke.
Jeg ønsker blot, du er sikker.
Deres Nåde?
Deres Nåde, må vi påbegynde forberedelserne?
Præsten skal tilkaldes, og der er også kisten.
Den skal bygges.
Jeg har spørgsmål om afdøde.
-Skal han ud fra sine gemakker? -Der er også brevene.
-Brevene? -For at meddele dødsfaldet.
Både til resten af familien og til landsbyen.
Vi bør sende bud efter lægen. Hun er hysterisk.
Og jeg må spørge, Deres Nåde,
har De nøglerne til Deres fars kontor? Vi har ledt.
Det er ikke sundt for hende.
Jeg får Deres mors sager flyttet, men jeg skal vide til hvilket værelse.
Hvorfor skal mor flyttes?
Fordi de værelser tilhører Dem, Deres Nåde.
De er viscounten nu.
Så kan Colin lære det. Sidst satte han en port bag gedestalden.
Hvordan er spillets regler?
Pall-mall har ikke mange regler. Det gælder målet.
At slå kuglen gennem portene.
Den første gennem den sidste port vinder.
Det er enkelt nok. Men hvis man er i det drilske hjørne,
kan man slå en modstanders kugle så langt væk fra næste port, som man vil.
Men hvorfor, når målet er få ens egen kugle gennem porten?
For at irritere modstanderen?
Ja. En dårlig spiller spiller spillet, en god spiller spiller på sin modstander.
Jeg tror, jeg kan lide det spil.
Godt. Benedict slår godt, men han undgår konflikter.
Colin er udspekuleret.
Han slår til, når han tror, man mindst venter det, så vent det altid.
Eloise vil blot vinde over sine storebrødre.
Vi må håbe, hun går så højt op i dem, at hun glemmer Dem.
Jeg afslører naturligvis ikke mine hemmeligheder.
Og så er der Anthony.
Lad mig gætte. En hensynsløs spiller.
De har tydeligvis mødt ham.
Det betyder ikke, han er uden ære.
Han udviser som regel fin sportsånd. Blot ikke på denne bane.
Viscounten er nok en glimrende spiller. Vi får alle en hyggelig eftermiddag.
Den skal være mere udringet.
Vi må fremhæve den unge dames figur.
Mere.
Madame, jeg må protestere.
Det betaler jeg Dem ikke for. De skal sy kjolerne efter mine ønsker.
Ved nærmere eftertanke er det måske stoffet.
Der er en ny modist overfor, lige ankommet fra Wien.
Måske har hun noget, som præsenterer dine fortrin bedre, Prudence.
Kom i tøjet.
Jeg syntes om Deres kjole.
Merci beaucoup, miss Penelope.
Jeg kommer altid galt af sted med mine kjoler.
Forleden rev jeg kjolelivet og måtte låne min piges kjole at gå hjem i.
-De så mig vist. -Det husker jeg ikke.
Er De tit i det kvarter?
Det er langt fra mondænt, vel?
Det kunne jeg spørge Dem om.
Men jeg vil ikke.
For jeg mener, at en dames affærer er hendes egen sag.
-Er De ikke enig? -Jeg…
Jo. Det er jeg helt bestemt.
Deres silke, frue.
Læg det omme bagved.
Jeg håber, jeg får brug for dem.
-Vi slår plat og krone. -De yngste skulle jo vælge først.
Vi vælger i alfabetisk rækkefølge.
-Det plejer vi. -Det er et spil, ikke?
Hør nu, allesammen.
Det eneste rigtige er at lade vores gæster vælge køller og slå først.
Vælg en, miss Edwina.
Et glimrende valg.
-Dødskøllen. -Har du set, bror?
Er det Deres?
Nej. Tag den endelig.
Du truede mig med tæv, da jeg…
Du overdriver.
Er De overtroisk?
Nogle må have deres vante redskaber. Som et barn med en sutteklud.
Jeg kan spille med enhver kølle.
Held og lykke.
Skal vi diskutere eller spille?
-Nej! -Det er min.
Til slagmarken!
Kom så.
Ja!
Er du ude af træning?
Okay.
Nu skal jeg.
-Ja! -Ja!
Godt spillet!
Sikke et slag!
Eloise, hold op med at snyde.
Kom så, bror.
Slå nu.
Det var uheldigt.
Påvirker dagens udfordringer dit spil?
Aldrig i livet.
Miss Edwina, det er vist Deres tur.
Så min kugle ikke lå i vejen, har jeg lavet fri bane til Deres.
Meget venligt, Deres Nåde.
-Forbier. -Udmærket, Edwina.
Udmærket.
Kom, Benedict.
Dine tanker er andetsteds.
Ellers havde du aldrig givet mig et så nemt slag.
Ja!
Ja, mine tanker er langt fra banen.
Mine brødre gør det for indviklet.
Jeg har søgt ind som kunststuderende
på Royal Academy Schools.
-Har du det? Tillykke. -Jubl ikke endnu.
Jeg afventer besked.
De optager kun nogle få udvalgte.
Men det er en spændende plan.
Det er ikke en dannelsesrejse som din.
Men jo, jeg håber også at udmærke mig.
Pas på, Eloise. Ja, der.
Slå til den.
-Brava! -Det må jeg sige!
En stolt bror.
Jeg må rose Dem for Deres døtre.
De gør Dem ære.
De er min største glæde. Og måske også vores største udfordring.
I al fald når de er giftemodne.
Ja, sæsonen kan være barsk.
Det er længe siden, De har været i England, ikke?
Ikke siden jeg rejste med min nu afdøde mand.
Det føles som en evighed.
Jeg forstår.
Aubrey Hall rummer mange af den slags minder.
De er kommet langsomt i gang, men der er stadig håb om blodsudgydelser.
Lady Danbury spøger.
Nok har mine børn kampånd, men vi har ikke mistet lemmer.
Forsigtig.
Moderskabet bekommer vist hertuginden vel.
Ja, det gør det.
Vores arbejde som giftekniv gjorde vi ganske godt, lady Bridgerton.
Ja. Måske vil det lykkes for os igen, lady Danbury.
Deres slag er helt ude af kurs.
Hvis de kan holde kursen.
Ja!
Pas på, bror!
Mægtigt skud!
-Flot, Colin. -Ja!
Det var heldigt!
De kan slå ham væk.
Ville det ikke være usportsligt?
Usportslig optræden skulle være en del af spillet.
De lærer hurtigt, miss Sharma.
Hvad siger De? Er De i humør til at tabe?
Mit humør vil være det samme, uanset hvad De vælger.
Virkelig? Vil De tappert bære nederlagets vanære?
-Spil pænt, didi. -Bare rolig, miss Edwina.
Sammenlignet med mine søskendes taktikker
optræder miss Sharma med den største pli.
Så vil dette ikke genere Dem.
Godt spillet!
-Hende kan jeg lide. -Miss Edwina.
Det er Deres tur.
Jeg er overvundet.
De kan få Deres kugle med i spil igen.
Jeg tror, jeg stopper.
Jeg kan…
Jeg kan slutte mig til Dem, hvis De vil.
De skal ikke gå glip af morskaben.
Jeg vil nyde lidt forfriskninger med vores mødre.
Jeg ramte forbi.
Colin, det er dig.
Sikke et skud, bror!
Ja. Sikke en skam.
De må hente dem.
Medmindre De vil stoppe nu?
Bestemt ikke.
Efter Dem.
Bed til, De ikke giver mine brødre sejren.
Det ville betyde evig hån.
Hvorimod De ville være en ædelmodig vinder.
Pokkers!
Vi kunne samle dem op. Ingen ville vide det.
Jeg ville vide det.
De besidder altså ære. I hvert fald når det gælder sport.
Og De ville afsløre mit snyderi, så snart jeg ikke makkede ret.
Og vice versa.
Så har vi intet valg.
Deres tur, Deres Nåde.
Medmindre De ikke vil grise Deres støvler til.
Tænk ikke på mine støvler.
Hjælp.
Træk til.
Jeg prøver. Den sidder fast.
Vil De have hjælp?
-Det er ikke morsomt. -Det har jeg ikke sagt.
Jeg kan ikke…
Jeg tror, at jeg har undervurderet Dem.
Det lader til at kendetegne vores bekendtskab.
Da vi nu ikke holder på formerne,
så sig mig, hvordan jeg får Deres velsignelse.
Jeg nægter Dem den ikke af ond vilje.
Jeg ønsker blot størst mulig lykke for min søster.
De burde forstå mit standpunkt, da De også har søstre at passe på.
Det er min pligt som…
Jeg har samme rolle for Edwina.
Så lad os lægge vores vrede bag os.
Lad mig bevise, at jeg kan tilbyde Deres søster lykke og tryghed. Vil De…
Vil De give mig lov?
Borgfred eller ej,
så overgiver jeg mig aldrig i en konkurrence.
Det er Deres tur.
Er der noget galt?
Jeg vandt!
Hun bliver morsom ved middagen.
-Lord Bridgerton, vil De ikke hente… -Spillet er forbi.
TIL KÆRLIGT MINDE OM 8. VISCOUNT EDMUND BRIDGERTON
SOM DØDE I MAJ 1803
MINDESMÆRKET ER REJST HER AF HANS HENGIVNE FAMILIE
Det er forkert. Det må De ikke.
-Få ham herind igen! -Lavendelblå, dilly, dilly
-Deres Nåde. -Lavendelhonning
De må komme ind.
-Mig? -Det er nødvendigt.
Bliver jeg dronning
Alt er vel. De må ikke stå op.
Nej. Jeg har gjort det syv gange.
Jeg ved, hvordan vel føles. Han må ikke gøre det.
Jeg vil ikke tillade det. Stop ham.
Barnet ligger forkert.
-Hvad betyder det? -Det vender forkert. Hvad skal vi gøre?
-Jeg… -Jeg gør mit bedste.
Men måske skal der træffes et valg.
Hvem foretrækker Deres Nåde?
-Hvabehar? -Hvad siger De til ham?
De skal ikke tale med ham. Tal med mig!
Det vedrører Hans Nåde.
Hans Nåde er et barn.
Han er mit barn. Han er født i dette rum af denne krop.
Det vedrører ikke ham.
-Lad os tale sammen på gangen. -Nej, Anthony. Gå ikke ud.
Mor, læg dig ned. Tag det roligt.
Jeg hører, hvad han vil, og vender tilbage.
Han beder dig om at beslutte, hvem af os der skal overleve.
Mig eller barnet.
Slår man barnet ihjel, redder man moren.
Åbner man moren, redder man barnet.
-Det er ikke dit valg. Det er mit. -Det er Hans Nådes.
Edmund er Hans Nåde!
Valget er Edmunds.
Det kan kun være Edmunds, for han elskede mig.
Han elskede mig højt. Der ville ikke være noget at tale om.
For den form for kærlighed
er svaret, dette valg,
indlysende.
Jeg burde ikke have nødigt at forklare det!
Edmund burde være her!
Gør, som hun vil.
-Deres Nåde… -Valget er hendes.
Jeg vil forsøge at redde dem begge.
Forlad mig ikke!
Vift sådan her for at drage hans blik til din barm.
Sådan.
Og le ad hans vittigheder.
Alle mænd vil betragtes som skarpsindige.
Goddag.
Jeg…
Det er sandelig en dejlig dag.
Men det er varmt.
Ikke sandt, Prudence?
Jo, det er meget varmt.
Usædvanligt varmt.
Mama, må jeg besøge modisten igen?
-Jeg mangler hårbånd. -Ikke nu.
Prudence spurgte lige om Amerika.
-Ikke sandt, Prudence? -Jeg…
Jo.
Holder De af rejser?
Meget.
Altså, jeg ville holde af det.
Jeg har ikke været længere væk end Sussex.
Ifølge mama er alt længere væk end Hampshire uciviliseret.
Hun spøger. Kære Pru er så vittig.
Amerika er unægteligt længere væk end Hampshire.
Jeg har inviteret Cowpers til middag i aften.
Cowpers?
Har det noget at gøre
med den halskæde, De gav miss Cowper, var det vist?
Behøver jeg at have en grund?
Vil De arrangere det? Råvildt måske?
Det virkede ikke.
Fætter Jack så slet ikke på min barm.
Kald ham ikke det.
Og hold op med det.
-Eftermiddagen var vel ikke for trættende? -Slet ikke, Deres Nåde.
Mine brødre og søstre kan tære på ens kræfter.
Det er umuligt for mig at blive træt i den friske landluft.
De ser lyst på tingene.
Det får De brug for i selskab med Bridgertons.
Forestiller De Dem at opfostre Deres børn herude på landet, Deres Nåde?
Mine pligter vil nok kræve, at jeg ofte skifter opholdssted.
Jeg vil sandsynligvis i perioder være væk fra mine børn. Og min hustru.
Jeg ser frem til at støtte min mand, uanset hvad han foretager sig.
De har en behagelig måde at udtrykke Dem på.
Det er forfriskende og sjældent.
Men det skal siges, Deres Nåde,
at jeg har min egen mening om tingene.
Jeg har opdaget,
at det er let at være behagelig, når man også besidder en indre styrke.
Jeg er så heldig
at have fundet glæde ved litteratur og ved at lære.
Derfor er jeg
veltilpas under forskellige forhold,
endog tilfreds
i mine mange interesser og gøremål.
Jeg må tilstå.
De eneste bøger, jeg har læst i år, er godsets regnskabsbøger.
Og de er rædsomt kedsommelige.
Det er perfekt. De har for travlt til at læse,
og jeg mangler en at fortælle historierne til.
Jeg holder af at tale om bøger.
Så sig frem.
Har De læst Ghalib?
Aldrig.
Godt.
Han er ganske morsom.
-Det er vel godt. -Og begavet.
-Jeg ville ikke forvente andet. -Og der var ingen akavede pauser.
Virkelig. Ingen katastrofale ophold.
Hvad…
Hvad talte I om?
Hans familie for det første.
Så I talte kun om ham? Bon, hvis samtalen var ensidig…
Det var den ikke.
Jeg troede, at mit dårlige spil havde gjort viscounten
uinteresseret.
Men han stillede spørgsmål om mig og vores familie.
Han var interesseret i alt, jeg sagde.
Hvad jeg havde læst og ikke læst.
Nåda.
Jeg håber bare, at han har reelle hensigter.
Jeg tror, der kommer noget ud af det.
Et frieri, didi.
Jeg kan mærke det.
Nå, så alt går godt?
Yderst.
Nævnte miss Edwina pall-mall? Det morede hende vist ikke.
Hvordan kunne hun det,
når I var rent ud sagt krigeriske?
Sådan skal spillet da spilles.
Hun holdt ud overraskende længe.
Pyt med det.
Hun behøvede ikke vinde et spil for at vinde mit hjerte.
Hvem er du, og hvor er min bror?
-Daph. -Har den unge dame vundet dit hjerte?
Du har mødt hende.
Og hendes familie. Hun er indtagende
og behagelig og interessant. Endda klog.
Hvilke indvendinger har du?
Jeg har vel ingen.
Hvis du siger, miss Edwina er den rette,
at hun er den, i hvis nærvær du ikke kan tænke eller trække vejret.
Hvis du siger, du har den følelse.
Følelse?
Hvad…
Den, der gør det umuligt at løsrive blikket fra dem
på noget tidspunkt.
Når ens
krop og sjæl
føles, som kunne de bryde i brand, når I er nær hinanden.
Når alt, man kan gøre i deres nærvær,
er at bekæmpe trangen til at læne sig frem og lade læberne mødes.
Hvis du har den følelse, når du er nær miss Edwina,
er jeg lykkelig på dine vegne.
Jeg kunne ikke have sagt det bedre.
Vil jeg vide besked?
Svar ikke på det.
Det var dejligt, De kunne komme med så kort varsel.
Naturligvis, lady Featherington.
Vi kunne ikke afslå en invitation fra dagens mand.
Åbenbart.
Ja, den nye lord Featherington er på alles læber.
Ikke sandt, Prudence?
Lord Featherington,
jeg vil meget gerne høre mere om Deres ædelstensminer i Amerika.
De udgør et udsøgt halssmykke.
Hvorfor tale om rubiner langt væk, når der er så meget at finde her?
Sig mig, miss Cowper, har De nogen brødre?
Jeg er desværre enebarn.
Men jeg mener, jeg er yderst moderlig.
Undskyld.
Hvad sagde du?
Det kunne ikke falde mig ind at prale,
men jeg har altid fået at vide, jeg er hjertevarm og hengiven.
De gør i sandhed Deres køn ære.
Featherington, råvildt som dette finder man næppe i Amerika.
Der er intet som engelsk mad.
Så må De besøge os. Min kokkepige er berømt for sin trifli.
Er det den kokkepige, De stjal fra Evans?
Tillad mig min nysgerrighed.
I alle de år, hvor de har rejst, har De så aldrig været fristet til at gifte Dem?
Jeg ville først drive det til noget.
Men nu, som lord Featherington…
Der kommer et tidspunkt, hvor man har brug for en mage.
En, som ser en for det, man er
og letter hverdagens byrder.
Er kjolen ny, Cressida?
Er den ikke smuk?
Den nye modist er meget dygtig.
Madame Delacroix' modeller virker kedelige i sammenligning.
Hold op med at afbryde.
-Jeg spurgte bare. -Prudence, sagde du noget?
Ja, det gjorde jeg faktisk.
Jeg tænkte på, om jeg efter middagen kunne give en prøve på min sang.
Du milde.
Har jeg nævnt, at min Cressida kan både synge og spille pianoforte?
Det kan jeg ikke. Philippa…
Miss Cowper, er De optaget på torsdag?
Må jeg få den ære at promenere med Dem?
På Rotten Row, måske?
Det vil være mig en sand fornøjelse.
Jeg vil gerne synge…
Det er nok, Prudence.
Hvis du vil have klaret hjernen, kan jeg måske hjælpe.
Globetrottere bruger det til at åbne deres sind med og dæmpe uro.
Det lugter afskyeligt.
Der skal kun en lille portion til.
Hvad skal det nytte?
Te afleder næppe mine tanker fra den store beslutning
der træffes på Royal Schools netop nu.
Måske kan du slippe for de tanker, som plager dig.
Tvivlen, spørgsmålene, som ikke forsvinder,
uanset hvor langt væk du flygter.
-Er du helt rask? -Vent og se.
Denne te er en god eliksir.
Engang på Paxos grundede jeg i flere timer over et enkelt græsstrå.
Tak skæbne.
Det er slemt.
Lad ikke pall-mall-spillet gå Dem på.
De må desværre forvente kævlerier.
Må jeg spørge Dem om noget?
Gjorde jeg tredje port to tommer smallere end sidste år? Ja.
Sig frem.
Jeg sårede vist viscounten under spillet.
Var De ved fars grav?
Så var det ikke Deres skyld.
Han kommer der nødigt.
Må jeg spørge Dem om noget?
Har De valgt ikke at gifte Dem?
Mine brødre siger, jeg er temmelig bramfri.
Alle siger, det er en skæbne værre end døden at ende som gammeljomfru.
Men De virker tilfreds med tingenes tilstand.
Det er ikke ideelt.
En ugift kvinde er ikke velset.
Vi passer ikke ind i samfundet, kun i periferien.
Det er samfundets fejl, ikke kvindens.
Det er det.
Mor.
Der er du.
Her er jeg.
Du ser godt ud.
Jeg sov.
Jeg tog et bad.
Jeg gik en tur udenfor. Jeg så til børnene.
Jeg gik i kirke. Nu gør jeg mig
nyttig ved at brodere.
Spiser du sammen med os?
Jeg ved, det er svært.
-Du savner ham. -Lad være…
Vi savner ham alle.
-Og jeg tror… -Jeg gør det bedste, jeg kan.
Jeg står op hver dag.
Jeg tager tøj på, jeg spiser. Jeg forsøger at trække vejret.
Jeg tvinger mig selv til at gå ind i barnekammeret.
Og jeg tænker på, hvor ondt jeg har af lille Hyacinth.
Hun vil aldrig vide, hvordan Edmund lo.
Eller hvordan han duftede,
eller hvordan det er at blive omfavnet af ham.
Jeg har endnu mere ondt af mig selv, for for det meste
tænker jeg bare, at det lille barn ikke var så god at tage livet af mig,
så jeg kunne være hos min mand.
Edmund var den luft, jeg indåndede.
Nu er der ingen luft.
Så…
…spørg mig ikke om familiemiddage.
Jeg gør mit bedste.
Anthony?
Anthony.
-Jeg kan gå. -Nej. Bliv. Vil du ikke?
Han holdt mest af syrener.
Søde ven.
Jeg kan ikke lide at se dig sådan.
Så tynget.
Kurtisering, overvejelserne om frieri,
at vælge den, du vil tilbringe resten af livet sammen med.
Min kære dreng, det burde være en glædelig tid.
Jeg er tilfreds.
Jeg gør min pligt overfor familien.
Det går forud for alt andet.
Din hengivenhed overfor familien medfører ikke,
at der ikke er plads til kærlighed.
Din far tog rollen som viscount alvorligt, men han elskede også inderligt.
Jeg ved, du også ønsker det. Jeg ved, at inderst inde
har du altid ønsket det.
Du mener, du kender mig.
Jeg ved, hvor sød og oprigtig du var som dreng.
Altid parat med et venligt ord og en spøg.
Men da din far døde, rejste du en mur indvendig,
som om kærlighed var blevet…
…en svaghed
fremfor din største styrke. Og sådan er du ikke.
Du fortjener at føle, som jeg gjorde, da din far satte ringen på min finger.
Det var ikke blot et løfte om en alliance, men om kærlighed.
-Jeg søger ikke kærlighed. -Det mener du ikke.
Jeg søger en rar mage, som jeg kan dele et behageligt liv med
uden hjertesorg og sorgens pinsler.
Du var knap nok til stede.
Efter hans død.
Men jeg er dømt til at huske hvert vågent øjeblik.
Jeg vil aldrig…
Jeg vil aldrig være årsag til en sådan smerte,
uanset hvor grum og hårdhjertet folk end tror, jeg er.
Lokalet er usædvanligt godt oplyst.
Har du bemærket det, Col?
Lysene tindrer, som
sad vi blandt stjernerne.
Hvad er der galt?
Jeg fortalte netop Benedict, hvor klare stjernerne var i Grækenland.
-Nyder De Deres ophold, miss Edwina? -Ja, meget.
Det travle byliv er spændende, men jeg nyder roen på landet.
Også jeg. Men her er ikke så meget ro, når hele min familie er her.
Jeg forstår.
Jeg kan ikke sammenligne min familie med Deres syv søskende,
men min søster og jeg var også noget af en mundfuld som børn.
-Det tror jeg gerne. -Men Kate har altid villet mig det bedste.
Hun har et stort ansvar i familien.
Det lyder meget som dig, Anthony.
Du bærer et stort familieansvar.
Oplevelsen blev endnu bedre af,
at jeg var den første brite i årtier, som så det.
Benedict, du forskrækker gæsterne.
-Det gør ikke noget. -Måske…
…er det tid til at udbringe en skål.
En glimrende idé. For at muntre vores gæster op.
Eller for andre vigtige ting.
Min søster og jeg er blevet trætte.
En skål. Ja.
En dyb tak til familien Sharma, fordi De kom.
Det har været dejligt at have Dem her
til at overvære mit andet nederlag i træk i pall-mall.
Det vil ikke gentage sig.
Og en særlig tak til miss Edwina.
Det har været et privilegium at lære Dem rigtigt at kende.
Faktisk er der et noget, jeg gerne vil bede Dem om.
Jeg vil gerne…
Jeg vil gerne bede Dem
afstå at fortælle nogen i London om gårsdagens nederlag.
Det ville skade mit omdømme i for høj grad.
For de kommende, gode dage.
-Gode dage. -Hørt!
Ja.
-Du har intet gjort galt. -Noget må jeg have gjort.
Resten af selskabet slutter sig snart til os.
Hvis viscounten ville fri, havde han gjort det nu.
-Har jeg forpasset chancen? -Edwina.
Jeg burde have undersøgt Bridgertons nærmere.
Vidst mere om deres interesser. Jeg burde have været bedre.
Jeg har ødelagt det hele.
Og jeg føler mig så dum.
Det må du aldrig sige.
Jeg vidste, han ville såre dig. Kom her.
Jeg kan ikke holde ud at se dig sådan.
Jeg troede, han kunne lide mig.
Du er sæsonens diamant.
Der er ikke en gentleman i London, som ikke vil anholde om din hånd.
Du har noget at vælge imellem.
Alt skal nok gå, selv om viscounten var en skuffelse.
Er du stadig oppe?
Tag et bad, før du møder mor i morgen.
Det er magi, bror.
Du havde ret.
Min tvivl har plaget mig for længe.
Royal Academy Schools afgør ikke, hvad god smag er. Det gør folk!
Du er en tumpe.
Benedict, der kommet noget til dig.
Et brev fra London.
Jeg er optaget.
Royal Schools har antaget mig som elev.
Jeg kom ind!
De afgør jo ikke, hvad god smag er?
De må finde mine værker meget lovende. Du godeste!
I skal alle få mit talent at se!
Det er midt om natten!
Nu bliver han lige så utålelig som dig.
Mig?
Hvis jeg hører mere om det pragtfulde Grækenland…
Hvis du var så glad for at være der, hvorfor kom du så hjem?
Altså…
Hører du fra hende?
Miss Thompson.
Skriver damer ikke altid breve?
Din rejse burde have fået miss Thompson eller rettere lady Crane ud af dit hoved.
Pudsigt, at afstand ikke fjerner minder.
Hun bor i nærheden.
"Det er mig en ære at acceptere
Deres accept."
Bliver det ved længe endnu?
Aner det ikke.
En kunstner må frit kunne følge sin muse.
Men det lader til, det bedre selskab er blevet ofre for modens luner.
Hvordan kan man ellers forklare den tarvelige,
tør jeg sige, vulgære, kjole, miss Cressida Cowper er set i?
Mayfairs nyeste modist har en, og kun en, fordel.
Hun er ny.
Madame Delacroix er måske nok gammel, men hun er i det mindste kompetent.
Læg bare silken der.
Miss Penelope.
De skal være observant, ikke sandt?
Skjule kundernes hemmeligheder bag en drapering eller en velplaceret roset.
Ligesom jeg skjuler mig.
Bag min pen.
-Jeg vil ikke afsløre Deres identitet. -Det er ikke derfor, jeg er her.
Jeg tror, jeg kan stole på Dem.
I en mandeverden har De skabt en blomstrende forretning, ligesom jeg.
Jeg tror, vi kan hjælpe hinanden.
Mit forehavende bliver sværere at klare alene.
Når De genkendte mig så let, vil jeg på et tidspunkt
blive genkendt af en, som er mindre diskret.
Jeg har vist, hvordan jeg kan fremme Deres forretning.
Jeg håber, De vil hjælpe mig.
Behøvede De kalde mig gammel?
Min ros måtte ikke være for iøjnefaldende.
Men virker det ikke?
Madame Delacroix? Jeg har brug for Deres ekspertise.
Jeg kom vist først.
Men selvfølgelig formår ikke alle at gøre det helt rigtige.
Men for nogle er det vel for sent at ændre kurs
og råde bod på eventuelle skader.
Deres Nåde.
Miss Sharma.
Er Deres søster…
Hun er på sit værelse.
Hun har det ikke godt her til morgen.
Det var ikke min mening at skuffe hende i går, da jeg ikke friede.
Tak, fordi De undlod…
Hun vil ikke være skuffet længe. Jeg agter stadig at fri.
Aftenen var i bedste fald grinagtig. Mine brødre teede sig dumt,
og da alle sad og stirrede på mig, så…
Mine følelser lod mig ikke sige det.
Er De nu overvældet af Deres følelser?
-Miss Sharma… -Nej.
De leger med en letpåvirkelig ung dames følelser.
Miss Edwina er i stand til at danne sin egen mening.
Hvis De bemærkede…
-Kender De nu min søster bedre end jeg? -Hun ønsker at være lykkelig.
Og det er, hvad jeg ønsker for hende.
At vække lykke er ikke Deres stærke side.
Vrede, måske. Irritation, afgjort.
Den eneste følelse, De formår at fremkalde, er misfornøjelse.
-Rør Dem ikke. Stå stille! -Hunds ikke med mig!
-Nej! Lad være! -Det er bare en bi.
-Er De dårlig? -Hvabehar?
Kan De trække vejret?
Ja, det er bare et bistik.
Er De sikker?
-Deres Nåde? -Nej, De må ikke…
-Deres Nåde? -De må ikke…
Jeg kom ikke noget til.
Det var bare en bi.
Det var en bi.
Tekster af: Henriette Saffron