EN NETFLIX-SERIE
Om antikens greker hade tillhört societeten
hade de kanske lagt till en gren i sin olympiska femkamp:
Att stå värd för en tillställning på landsbygden.
Den här veckan ska lady Bridgerton som vi vet
anordna sin årliga hjärtblomsterbal.
Det är årets mest eftertraktade inbjudan till landet,
och ingen händelse är bättre utformad för att visa vad värdinnan går för.
Fröken Patridge behöver stora mängder socker i sitt te
och lord Abernathy vägrar att äta kött som inte är genomstekt,
medan lady Abernathy endast äter blodigt kött, sägs det.
Se till att lord Weston har en extra filt på sin säng.
Han är visst frusen av sig.
Rosorna och nejlikorna har kommit.
Ska vi inte ha syrener också, mor? Som symboliserar ny kärlek?
Och kan vi göra lite större buketter?
Jag har lärt dig väl.
Om vi ska hoppas på ett frieri innan veckan är slut
behöver Anthony all hjälp han kan få.
Då så.
Jag höll på att måla det.
Var det ett misstag? Att bjuda hit familjen Sharma tidigare?
Det har gjort det hela så snärjigt.
Jag tycker att hela frierispektaklet verkar snärjigt.
Men om man nu måste delta så kan man ju i alla fall göra det…
…ute i friska luften.
Didi?
Är det sticket?
Vad? Vad menar du?
Har du fortfarande ont?
Sedan det där hemska krypet stack dig har du hållit dig för dig själv.
Nej, inte alls, Bon. Hur mår du?
Är du fortfarande besviken på viscountens senfärdighet?
Han verkar ha annat i tankarna.
Jag hoppades ju tillkännage ett frieri imorgon.
Snart är vi tillbaka i Mayfair, och där finns som sagt många andra friare.
De kommer att undra över mina brister om viscounten har tappat intresset.
-Bon… -Det är honom jag vill ha, Kate.
Viscounten.
Hans familj, det här huset, livet han erbjuder.
Jag har funderat, och…
Jag tror att jag vet varför han inte har sagt något än.
Det har med dig att göra.
Ni hatar varandra.
Hat är ett för starkt ord.
Det är tydligt att viscounten känner som du.
Jag trodde att jag behövde din hjälp för att få honom att bli kär i mig.
Men jag har insett
att jag behöver din hjälp med att få honom att bli kär i dig.
-Edwina, jag tror verkligen inte… -Ser du inget tilldragande hos honom?
Jo, jag förstår visst hur han kan vara tilldragande…
…för vissa. Ja.
Då hjälper du väl mig att få honom att fria? Jag har inte gett upp hoppet.
Jag ger inte upp.
MADAME DELACROIX SÖMMERSKA
Det är hetare än hett här ute på landet.
Det är inte varmare här än i London. Vi har bara fastnat.
-Vad har hänt? -Någon har nog tappat en hjulaxel.
Där är Cowpers vagn, lite längre fram.
Fortsätt.
Äntligen.
-Välkomna. Vad trevligt att se er. -Tack.
Jag känner inte alls damen min bror vill gifta sig med.
Det gör tyvärr inte han heller. Men det är nog så din bror vill ha det.
Då ska jag lära känna henne i hans ställe.
Pen, äntligen!
Jag hade bara min familj, så jag började tala med träd.
-Kallar hon mig träig? -Jag kan värre.
Har du inga fler pamfletter om jämlikhet att läsa?
-El är väl klar med det? -Hon tog en med sig.
Bered dig på många citat.
Tryckeriets pamflett?
Förstod du inte att han inte var inblandad när bokstaven K slutade vara suddig?
Jag är lika intresserad av de nya bokstäverna.
Det är en radikal skrift som jag gillar.
-Lärlingen, herr Theo Sharpe… -Vet du hans namn?
-Är det inte farligt i den delen av stan? -Jag har försökt få henne att sluta.
Du kanske kan övertyga henne medan jag är iväg.
-Vart ska du? -Ska du jaga med männen?
Nej.
Jag ska faktiskt besöka din kusin.
-Marina? -Fröken Thompson?
Det är inte bara jag som lever farligt.
Eloise, Penelope.
Vi har mycket för unga damer här idag.
Pen är ju en ung dam, och vi har mycket att tala om, så…
Eloise. Jag hoppas att du uppför dig den här veckan. Det är vår tillställning.
Du och Penelope kanske kan tänka er att tillbringa lite tid med de andra.
Det kommer åtminstone att finnas skvaller.
Det gör vi så gärna, lady Bridgerton.
Kate!
Kom och sitt med oss.
-Fröken Sharma. -Lord Bridgerton.
Har du berättat om humlesticket?
Jag blev stucken.
Det gick bra.
Kate sa att hon gärna vill se mer av markerna kring ert vackra hus.
Gjorde jag?
Hon har ju varit ensam i några dagar.
Kan inte ni visa henne runt när jag umgås med damerna?
Lord Bridgerton har nog fullt upp.
Jag ska jaga med herrarna. Vi ska snart ge oss av, tyvärr.
-Kate är faktiskt en skicklig jägare. -Föga förvånande.
-Är vi klara för jakten? -Javisst.
-Berätta hur mycket du har jagat. -Fröken Edwina…
Kate är blygsam.
Tror ni henne inte?
Er syster kanske siktar bra på fältet, men hon kan säkert inte hantera…
Varför antar ni att jag skulle ha svårigheter?
-Jag menade… -För att jag är kvinna?
Nej. Det sa jag inte.
Ni tänkte det.
-Damer jagar inte. -Är det inte tillåtet?
Lady Danbury har säkert en tjänsteflicka som kan följa med.
Vad roligt det blir för er.
-Så kan ni lära känna varandra bättre. -Vilken bra idé, fröken Edwina.
Vi kan väl göra ett undantag den här gången?
Det är ju vår egen mark. Och vem vet?
Fröken Sharma kanske kan lära dig ett och annat.
Halt.
-Colin. -Marina.
Fröken Thompson.
Lady Crane.
Vad fint att se dig.
Det här är Oliver. Amanda sover.
Är de två?
-Tvillingar. -Tvillingar.
Oj…
God dag, Oliver.
Han verkar…livlig.
Ja, väldigt.
Sir Phillip är inte hemma.
Han är ute och studerar växter.
-Om jag hade vetat att du skulle komma… -Nej, då.
Jag ber om ursäkt att jag överraskade er.
Jag var hos min familj och upptäckte att ni bodde nära.
Jag ville se till att ni mådde bra efter…
Allt det där.
Jag mår bra. Mycket bra, faktiskt.
Det är fint att se dig.
-Vill du ha te? -Gärna.
Hej.
Jag hoppas att kalaset motsvarar era förväntningar, fröken Edwina.
Verkligen, Ers Nåd.
Ni och er mor är omsorgsfulla värdinnor. Det vill jag också bli en dag.
Det är ett sant nöje att vara värdinna.
Men om jag ska vara ärlig, så är det största nöjet
att njuta av sitt hem med sin familj.
Med sin man, om man bara väljer rätt.
Jag vet vad jag söker.
-Och vad söker ni? -Jag vill träffa någon snäll och vänlig.
Någon som er bror.
-Han är så jämn till humöret. -Anthony? Jämn till humöret?
-Skulle ni inte säga det? -Nej, inte direkt.
Det kanske är jag som tar fram hans allra bästa sida.
Ska inte ett bra äktenskap vara så? Man tar fram varandras bästa sidor.
Det är så sant, fröken Edwina.
Är er syster iväg någonstans?
-Hon jagar. -Jagar?
Med er bror. Jag vill att de ska umgås.
Jag hoppas att de äntligen ska komma överens.
De verkar inte alltid kunna samsas. Är inte det en bra plan?
Den är i alla fall intressant.
-Går det här åt skogen är det ditt fel. -Du måste spela med, bror.
Det är en perfekt chans att få henne med sig.
Eller att bli skjuten.
Till höger, herrar.
Vart ska de?
Mot lägret, tror jag.
Det går spår åt vänster. Titta. I mossan finns klövspår.
Om vi återvänder nu missar vi kanske bytet helt.
Vi håller oss till gruppen.
Om vi inte hittar något får ni skjuta prick på mig.
Då så.
-Hur lärde ni…? -Det är…
Min far var sekreterare åt en kunglig familj i Indien.
De var vänliga nog att låta mig jaga med dem.
-Trots att jag var en ung dam. -Det går ju bra.
Bättre än för er tjänsteflicka, får vi hoppas.
-Lord Bridgerton… -Ja.
-Vi är framme. -Bror!
…fick vänner i Aten och fortsatte till Marousi och Chalkis.
Efter ett snabbt dopp i Petalioibukten, och nu kan jag uttala det också.
Det låter som en enastående resa.
Enastående, ja.
Jag talar enastående mycket om den, eller hur?
Jag lyssnar gärna.
-Tack för att du kom. -Tack för att jag fick komma.
Är allt bra med sir Phillip?
Nu kan du fråga honom själv.
Min herre, ni hann precis få träffa vår besökare.
Det här är Colin Bridgerton.
Herr Bridgerton.
Sir Phillip Crane.
-Angenämt att göra er bekantskap. -Ja.
Er fru har varit så snäll och lyssnat på mina Greklandshistorier.
Har ni varit i Grekland?
-Besökte ni olivodlingarna på Lesvos? -Ja, jag oljade mig in där.
-Ett olivskämt. -Visst är de underbara?
- De träden har stått där sedan 300 år f. - Kr.
-Har de? -Det är enastående.
Ni måste få se min Flora Graeca.
-Ni stannar väl på middag? -Herr Bridgerton måste nog till familjen.
Verkligen inte. De kan vänta.
-Jag stannar gärna. -Bra.
Då dukar vi åt er.
Nå ja.
-Vår hjort verkar undslippa oss. -Det är gäckandet som är det roliga.
-Och solskenet är det inget fel på. -Inte alls.
Män som njuter av solen. Vilken bra jakt.
Föredrar ni mörker, fröken Sharma?
Jag skulle föredra att få följa mina egna instinkter
istället för att blint följa guiden.
Tror ni att vi har missat bytet?
Jag vet att hjortar föredrar utkanten av skogen.
Det är för öppet här.
Ja.
Ni kanske har rätt, men vi måste fortsätta.
Det finns fler hjortar på andra stigar.
De håller inte alltid ihop, och om de inte gör det…
Fröken Sharma?
Ta hand om henne.
Lord Westbridge är skaplig, men hans händer vandrar när man dansar.
Han är i alla fall ung. Min mor tycker om sir Derryworth.
Hans andedräkt är hemsk.
-Men säg nej då. -Till mor?
-Det är inte så enkelt, El. -Jag gör som mor säger.
Och så undrar ni varför ni lider.
Jag vet hur jag ska finna lyckan, fröken Bridgerton.
Vi har ju alltid lady Whistledown.
-Den här veckan kommer nog inget nytt. -Vad menar ni?
Vi är ju här ute på landet tillsammans. Det hon skriver vet vi säkert redan.
Tror ni det?
-Är det inte min tur? -Imorgon på balen är det din tur.
Kanske sista chansen att charma lord Featherington
innan Cressida Cowper blir din nya mamma.
Jag flyttar hellre till Cornwall än tävlar med äckliga Cressida.
Vet du vad som är äckligt?
Fiskhuvudspaj. Det äter de i Cornwall.
Du tar inte det här på så stort allvar som du borde, Prudence.
Efter allt som har hänt med fröken Thompson, herr Bridgerton
och sedan din far…
Vi har inte råd med fler granskningar om du vill hitta en friare i år.
Det är ju ingen som vet vad fröken Thompson försökte göra.
Är det verkligen så ovanligt att försöka snärja en man?
Jag vann. Ser man på.
Se på mig!
-Fröken Sharma. -Ducka.
Menar ni allvar? Ni kan inte bara försvinna med ert gevär.
-Er tjänsteflicka har det svårt. -Tig.
-Det är likt er att överge folk. -Ingen vill veta vad ni tycker, min herre.
Jag tycker inte, jag vet.
Jag såg er rida ensam i parken. Regler betyder ingenting för er.
Ni och era regler.
Om ni inte hade varit ute igen häromdagen
hade vi kanske inte hamnat i en så svår situation.
-Vilken svår situation talar ni om? -Er…
-Häromdagen. -Humlesticket?
Ni lade min hand på ert bröst.
-Det var ni som blev överväldigad. -Inte alls.
-Ni såg på mig. -Nej, ni.
-Inte som ni gjorde. -Hur såg jag på er?
Det är något där.
Det är oväsentligt såsom ni håller geväret.
-Jag kan hålla ett gevär. -Inte ett brittiskt, ser jag. Ni måste…
-Ni behöver inte visa. -Så här.
Håll det…
…så här.
Häråt. Jag såg att det rörde sig.
Där är ni ju.
Följ med oss innan regnet sätter stopp för jakten.
Sibthorp hade med sig en illustratör på sin resa.
Han kom tillbaka med de här fantastiska teckningarna.
Det är coronopifolia. Det växte många i Paxos.
Ja. Paxos är så vackert.
Såg ni mastixbuskarna på Chíos?
Herr Bridgerton var nog inte bara i Grekland för växterna.
Nej. Men jag är tacksam att ni låter mig tala om mina resor.
Lady Crane har rätt. Jag förivrar mig ofta över mina intressen. Hur var din dag?
-Utöver besöket från vår intressanta gäst. -Den var trevlig, min herre.
Det börjar bli sent, herr Bridgerton. Måste ni inte hem till er familj?
Jo, naturligtvis. Jag glömde bort tiden. Tack för er gästfrihet, sir Phillip.
Ingen orsak.
Marina, jag ser till barnen medan ni tar farväl.
Han är mycket trevlig.
Är du här för att få en uppfattning om min man, Colin?
-Nej. -Varför är du här, då?
Jag…
Jag ville be om ursäkt.
Under resan funderade jag mycket på hur vi skildes åt.
Jag sa många elaka saker.
-Colin, du behöver inte… -Jag vill be om ursäkt.
Och säga att jag förlåter dig också.
Jag behöver ingen ursäkt och ber heller inte dig att förlåta mig.
-Allt detta, du och jag, är historia. -Det verkar så.
Undrar du aldrig hur livet hade blivit om vi hade agerat annorlunda?
Bara en dåre plågar sig så.
Jag har lagt det förflutna bakom mig. Gör det du med.
Marina…
…han är verkligen trevlig,
men du verkar inte lycklig med honom.
Du har bara varit här några timmar.
-Jag menade inget illa. -Jag tar inte illa vid mig.
Och jag är inte arg. Du är en pojke som är snärjd i sina egna fantasier.
En gång trodde jag att det räckte för att rädda mig från verkligheten.
Men jag har lärt mig att jag inte behöver bli räddad.
Jag behöver ta itu med mitt liv och fatta egna, praktiska beslut.
-Väljer du att vara olycklig? -Alla får inte ett lyckligt slut.
Jag är väldigt nöjd med mina barn.
Sir Phillip bryr sig om mig och är en god far. Vi har ett liv ihop.
Jag är inte samma kvinna längre.
Jag vägrar att kastas tillbaka in i din fantasivärld.
Den drömmen är över.
-Marina… -Vakna, Colin.
Jag var kanske dum.
Tack för att ni tog er tid,
lady Crane.
Kan du inte bara se vad som finns framför dig?
Det finns personer i ditt liv som du redan gör lyckliga.
-Vem menar du? -Du har din familj.
Du har…
…Penelope.
-Penelope? -Det finns många som tycker om dig.
Gå till dem.
Din framtid finns garanterat inte i ditt förflutna med mig.
Nåväl.
Adjö, Marina.
-Hur gick det? -Edwina, du skrämde mig.
Berätta allt.
Vi sköt ingenting. Om männen hade lyssnat på mig…
Jag struntar väl i jakten, Didi.
Hur gick det med viscounten?
Bra.
Det gick bra, tror jag.
Har ni äntligen blivit vänner nu?
Ja.
Fortsätt precis så här.
På balen imorgon.
-Lord Bridgerton. -Förlåt att jag skräms.
Det lyste så jag trodde att jag hade glömt ett ljus.
Nej, det är bara jag.
Kan ni inte sova?
-Är rummet inte bekvämt? -Nej, det är ovädret.
Oväder gör mig alltid orolig.
Pappa brukade läsa för mig under monsunregnen.
Regnet får mig att tänka på honom.
Det här är pappas bibliotek.
Böckerna var hans…
…käraste ägodelar.
Hur dog han?
Han blev stucken av en humla.
Min herre.
Jag ber verkligen om ursäkt. Jag…
Att se en så stor man falla för ett litet kryp var…
Det var minst sagt ödmjukande.
-Det här är inte… Nej. -Det är ingen fara.
God natt.
Hur gick samtalet med fröken Edwina?
Hon är verkligen en diamant.
Hon vet när man ska le och vad man ska säga i alla lägen.
Det är bara…
Jag trodde att Anthony skulle hitta någon som var mer som honom.
Skarp, snabb och lite väl krävande?
Varje gång jag tror att äktenskapet har blivit enkelt
hittar Simon och jag någon ny sten att vända på.
Någon ny liten skavank som den andra måste reda ut och granska.
Det är mycket irriterande, men samtidigt otroligt tillfredsställande.
Fröken Edwina är nästan perfekt, men Anthony är en Bridgerton.
Har vi inte alla något i oss som suktar efter en utmaning?
Jo, det har vi.
Bror.
Syster.
Mor har gjort allt färdigt för balen.
-Har inte du gjort någonting? -Jo, vi har planerat båda två.
Men det betyder inte att du måste ha bestämt dig.
Fröken Edwina är rar.
Hon blir nog en perfekt hustru.
-Tycker du inte om henne? -Det sa jag inte.
Jag undrar bara om ni känner varandra tillräckligt.
-Är inte äktenskapet till för det? -Jo…
Men det är bra om man har några likheter.
Finns det verkligen ingen som du har några likheter med?
Hur var jakten med den äldre fröken Sharma?
Du har inte sagt någonting om den.
Jag saknar Hans Nåd.
Utan hertigen blir du ganska beställsam. Tycker du inte det?
Lägg dig inte i.
Fröken Edwina, får jag lov?
Så gärna, min herre.
Har ni njutit av er tid ensam med viscounten?
Jakten igår.
-Det gick bra, antar jag? -Ja, absolut. Riktigt bra.
Store tid.
Hon kommer hitåt med en friare.
-Ska du inte tacka ja? -Till att dansa?
Jag menar bara…
Det skulle vara så roligt för mig om du tackade ja och berättade allt sen.
Jag vill inte höra mer om din pamflett. Strunt samma.
-Har du pratat med Colin om besöket…? -Nej.
Eloise.
-Det här är lord Morrison. -Fröken Eloise. Angenämt.
Får jag lov?
Till vad?
En dans, Eloise.
Ja, det får ni, lord Morrison.
-Kom ihåg att du är värdinna. -Du ville bli road.
Fröken Eloise…
Kan ni vara tyst? Jag räknar stegen, så…
-"Det som oroar dig, besegrar dig." -Ni har läst Locke.
Ja, det har jag.
-Har ni? -Ja.
Alla män över en viss ålder måste ha gjort det.
Damer behöver inte det.
Våra svaga sinnen kanske går sönder av för många idéer.
För många damer jag har mött verkar det vara sant.
Få av dem kan sätta ord på en tanke.
Det beror kanske på att de inte har fått chansen.
Jag har förstått att ni föraktar det här farsartade uppträdandet,
som vi kallar societeten.
Vad sägs om att lämna dansgolvet och hälla lite konjak i bålen?
Vill ni hellre spetsa bålen än ha ett ordentligt samtal?
Och ni vill hellre räkna steg.
Jag lämnar dansgolvet nu.
Vi kan inte avsluta dansen. Folk tittar.
Jag ser vad som besegrar dig.
När du ger en kvinna en komplimang bör du låta bli att förolämpa hennes kön.
Eloise.
-Eloise. -Vad är det?
Jag bjöd hit lord Morrison för din skull. Han har samma rebelliska anda som du.
Min rebelliska anda är ingen klänning jag bär för att spela en roll, mor.
Det är inte heller något jag har lärt mig,
som sång eller måleri, för att locka en friare.
Jag vet…att du är besviken på mig. Låt mig nu bara dra mig tillbaka.
-El! -Jag vill vara ensam.
Kusin Jack har knappt sett åt mitt håll.
Du är uppspelt. Du måste vara sval för att dra till dig hans intresse.
Ta en promenad i orangeriet.
Känn dofterna i luften där. Det brukar hjälpa mig.
Jag är hungrig. Jag kanske kan palla en apelsin.
Ja, naturligtvis.
Skynda dig nu, raring.
Ursäkta mig, fröken Cowper, men lord Featherington,
lord Fife söker visst er i orangeriet.
Det var något om…affärer eller era gruvor. Vad vet jag?
Det lät viktigt.
Ursäkta mig, fröken Cowper.
Självklart, min herre.
-Lord Bridgerton hämtar lemonad åt mig. -Så omtänksamt.
Vi har dansat två gånger.
Han hade nog inte bett om två danser om han inte hade avsikter ikväll.
Det gläder mig.
-Du måste dansa med honom. -Va?
Om han ska fria innan balen är slut måste han ju be dig om lov först.
Du ger väl honom din välsignelse?
Det här kan vara min sista chans.
Fröken Edwina.
Lord Bridgerton. Jag talade just med min syster.
Hon vill gärna dansa.
-Det finns säkert… -Med er.
Fröken Sharma, får jag lov?
Ja, min herre.
Vill ni fråga mig något gällande min syster, min herre?
Skulle ni tillåta att jag friade?
Jag vill se min syster lycklig.
-Kan jag göra henne lycklig? -Det vet ni bäst själv.
Kan ni det?
Om er tystnad är ett tecken på att ni tvekar…
Vill ni att jag ska ändra mig?
-Vad jag vill spelar ingen roll. -Det är inte sant.
Jag åker hem till Indien så snart min syster är gift.
Överger ni henne?
Inte alls, min herre. Då är hon ju gift.
Hon behöver inte mig och jag behöver inte stanna.
Det var planen hela tiden.
-Vart ska viscounten? -Jag vet inte.
Vad sa du till honom?
Jag ska leta reda på honom. Jag kommer snart.
Jag gick runt här tidigare. Ni måste se orangeriet.
Jasminens doft är helt ambrosisk.
Lord Featherington,
vad gör ni ensam med min dotter utan följeslagerska?
Jag stötte på Prudence här. Vi var inte…
Skyll inte på henne. Hon är en oskyldig flicka.
Hon vet inget om äldre herrars fasoner.
-Mor, jag… -Jag försäkrar er att inget hände.
Jag skulle möta lord Fife.
Featherington?
Hur kan ni förneka det alla ser? Jag såg dig ta armen
från Prudences midja när jag kom in.
Vilken skandal!
Tänker ni gifta er med henne, Freatherington?
-Vad nu? -En hederlig man…
Hon har ärlig rätt till honom nu.
Kära nån!
Jag vill väldigt gärna gifta mig med dig, kusin Jack.
Varför är ni så upprörd?
När åker ni?
-Så snart er syster är gift? -Jag antar det, ja.
Tänker ni inte försöka hitta en egen friare?
Det är inte er sak.
Ni vill visst bara ha en ursäkt att skilja mig och er syster åt.
Visst är det så?
-Ni ogillar mig. -Självklart inte.
Varför?
Har jag gjort er nåt?
Varför tycker ni så illa om mig?
För att ni förargar mig.
Vad tror ni att ni gör med mig då?
Vad?
Vad gör jag med er?
Ni…
Ni hatar mig.
Ja.
Det gör jag. Jag hatar er.
Jag är en hederlig man.
Och ert hjärta tillhör min syster.
Och mitt hjärta…
…tillhör er syster.
Vad gör du?
Säg att du inte tycker om mig.
Säg att du inte känner någonting så låter jag dig vara.
Jag känner…
Oj.
-Ursäkta mig. -Daphne.
Det är inte som du tror.
-Jag försöker låta bli att tro. -Daphne…
-Du uppvaktar hennes syster! -Och har för avsikt att fria.
-Varför det? -Varför?
För att jag har bestämt mig.
Jag bestämde mig för att välja prinsen
tills du kom på mig i trädgården med Simon under liknande omständigheter.
-Ja, jag är man och fröken Sharma kvinna. -Ni var ensamma.
Ni stod ganska nära varandra.
Men det finns en viktig skillnad. Ingenting hände.
Det märks att du tycker om fröken Sharma. Ni kan inte hålla er borta från varandra.
-Hon är odräglig! -Var det vad jag bevittnade?
Det är ju något mellan er.
Jag vet att det inte är det du önskar, men var ärlig mot dig själv.
På ett eller annat sätt kommer känslorna alltid att visa sig.
Vilka känslor?
Men…
Kärlek.
Jag vet vad jag måste göra.
Tänk att du är förlovad, syster.
Med kusin Jack.
-Var inte svartsjuk. -Det är jag inte.
Prudence.
Hur gick det till?
Jag kom in och mor sa…
-Antastade han dig? -Nej.
Men det såg visst så ut.
-Skickade mamma dit dig? -Vilken skandal.
Whistledown skriver säkert om den.
-Hur kan hon låta bli? -Om hon…
Det blir inte som att hon hånar våra citrusklänningar.
Det kan krossa vår familj. Både dig och mamma.
Vi kan förvisas från staden.
Kära nån.
Du är verkligen svartsjuk.
Även om mamma gjorde det här kan Whistledown inte veta det.
Istället får jag mitt namn i bladet och du…
-Du förblir som du är nu. -Prudence…
Du får kalla mig "lady Featherington" nu.
-Lady Danbury. Vad gör ni uppe? -Jag skulle kunna fråga er detsamma.
Det är kallt här ute.
Jag ville inte väcka min syster.
Jag bara ligger och vrider mig.
Har ni berättat för er syster än?
Om situationen med arvet?
Nej.
I nuläget är det nog ingen mening med att säga något.
Lady Danbury, jag är rädd att viscounten inte kommer att fria.
Jag tror att jag har förstört det för henne.
För att ni två inte kommer överens?
Ja.
Nu är ni ju så nära att få det ni vill ha.
Det ni behöver för att skydda familjen, och vad Edwina helt tydligt vill själv.
Varför ställer ni er då i vägen?
Jag vet inte.
-Jag vet inte vad jag ska göra. -Det finns bara en sak att göra.
Var ärlig mot er syster och mot er själv.
Ni måste berätta för henne hur ni känner.
Att jag inte gillar viscounten?
Ni måste berätta precis vad det är ni känner.
Jag går in.
Var försiktig.
Annars blir ni garanterat förkyld.
-Ni får inte klampa in här. -Varför inte? Är det oanständigt?
Du arrangerade alltihop.
Jag var tvungen för att säkra min familjs framtid.
-Och nu… -Du har säkrat framtida fattigdom.
-Ni kan inte kasta ut oss nu, min herre. -Nej.
Jag gifter mig med Prudence, men hon gifter sig med en pengalös man.
Om ni vill såra mig med tomma hot…
Det enda som är tomt är mina gruvor. De är totalt misslyckade.
-Jag äger ingenting. -Ni betalade Philippas hemgift.
Jag gav paret Finch ett löfte och ett falskt rubinhalsband.
Enda sättet för mig att försörja oss var att gifta mig rikt.
-Någon som… -Fröken Cressida Cowper.
Colin!
-Vi saknade dig på balen igår. -Ja. Jag var inte på humör.
Efter att ha träffat Marina?
-Hur är det med henne? -Hon är…nöjd.
Bra.
Det gläder mig.
Du kanske behövde se hur hon hade det.
För att lämna det bakom dig.
Så att du inte behöver… avsvärja dig kvinnor längre.
Lady Crane sa att hon var nöjd,
men det känns ändå som att…
Vi var så hårda mot henne.
Även jag.
Om lady Whistledown hade väntat lite hade det kanske gått annorlunda.
För oss alla.
Men det tjänar inget till att tänka på det förflutna.
Nu tänker jag istället framåt.
Ursäkta mig, Pen.
Kära läsare.
Det var mycket som hände på Bridgertons lantliga tillställning,
men undertecknad anser inte att allt lämpar sig för pränt.
Speciellt när så många i societeten redan vet så väldigt mycket.
Men om ni trodde att vi skulle komma till resans slut
utan att undertecknad hittat en alldeles utsökt bit skvaller
hade ni synnerligen fel.
Jag är ledsen att det inte gick som planerat.
Det är inte ditt fel, Didi. Vi gjorde vad vi kunde båda två.
Viscounten har inte känslor för mig.
Det kanske finns någon annan.
Prudence Featherington verkar ha hittat sin friare,
men det var inte det enda intressanta som skedde.
Edwina?
-Jag måste berätta en sak. -Vänta.
Lord Bridgerton.
-Får jag tala med er? -Självklart.
-Jag menade fröken Edwina. -Min herre?
Fröken Edwina Sharma.
Vill ni gifta er med mig?
Ja.
Ja!
Jag vill bli din viscountess.
Anthony Bridgerton är nu trolovad
med fröken Edwina Sharma.
Vilken seger.
Undertexter: Sara Palmer