EN NETFLIX-SERIE
Miss Sharma.
Viscount Bridgerton.
Vi trodde kanskje du ikke kom.
Deres Majestet.
Ingenting kunne holde meg fra min vakre brud.
Fortell om bryllupsplanene.
Det er vel ikke snakk om spesiell lisens.
Selvsagt ikke, Deres Majestet.
Jeg synes et lite familieselskap ville være best.
Kanskje i Aubrey Hall.
På landet?
Det kommer ikke på tale.
Dere må ha det her i byen.
Jeg skal faktisk være vertskap selv.
-Det er veldig sjenerøst. -Svært sjenerøs.
-Men ikke nødvendig. -Tøv og tant.
Hun er jo min diamant.
Jeg vil gi dere begge et bryllup som er tittelen verdig.
Dessuten kunne man nesten gi meg æren for dette strålende paret.
Jeg skal passe på alle detaljer.
Sladrehanken kan bare prøve å ta meg nå.
Kan du tro det, Didi? Som et eventyr som blir virkelig.
Du fortjener intet mindre.
Intet mindre for ekte kjærlighet.
Jeg beklager, Deres Majestet.
Konkurransens vanvidd.
Spenningen ved å risikere alt.
Jeg snakker ikke om Londons luksuriøse spillhaller,
men til et spill med mye høyere innsats.
Ekteskap.
For når man har satset,
kan man ikke ombestemme seg.
Et faktum som jeg er sikker på
møtes med både anger og lettelse.
…tolv retter, og jeg skal synge.
Herlighet.
Skulle tro søsknene våre hadde slått selveste Napoleon,
ikke bare funnet noen å gå opp kirkegulvet med.
Med all ståket rundt Prudences forlovelse,
har mamma glemt at jeg eksisterer.
Hun er glad for at fetter Jack har sikret familien.
Jeg må innrømme at det er jeg også.
Ikke ta på. Bare se.
…bakeren venter fortsatt på betaling.
Kullmannen også, tydeligvis.
Den nye lord Featherington skulle gjøre oss rike igjen,
men fortsatt har jeg ikke et rødt øre.
Vår økonomiske situasjon er din feil, lady Featherington.
Hadde du ikke tvunget meg inn i en uheldig forlovelse,
ville vi ha gode liv med Miss Cowpers medgift.
Kom igjen. Gi meg skylden for at jeg trodde deg
da du snakket om din store formue i rubiner.
Hadde du innlemmet meg i dine planer,
ville jeg ikke måtte avskjedige tjenerne jeg nettopp har ansatt.
Alt blir løst om du avlyste bryllupet og lot meg gå etter Miss Cowper igjen.
Og forlate min stakkars Prudence? Når ryktet hennes er tvilsomt alt?
Nei, det er altfor sent. Du må fortsette forlovelsen.
Jeg skal tenke ut noe.
Tenk raskt.
Du må være ny.
Er det så tydelig?
Bevar din ungdommelige energi.
Snart er du like sløv som oss andre.
Alle former er tross alt ganske like,
synes du ikke?
Fortsatt ikke riktig. Ser du at mansjettene er for korte?
Takk, sir.
Det er god tid til å få den slik du vil. Det er en hel måned til bryllupet.
Det er mye å gjøre.
-Skal Miss Edwina bo hos oss? -Ja.
Etter bryllupet blir hun husfrue og ansvarlig for dere.
Herre, hjelp henne.
Forresten må vognene poleres og hestene flettes.
Vi bør ta frem sølvtøyet.
Dronningen har bryllupet på slottet, men vi må være klare for gjester her.
Hva med oss? Skal vi også poleres og flettes til den store dagen?
Vi er alle på utstilling.
Kanskje du kan skrubbe hendene for anledningen?
Har vært travel på akademiet.
-Hva med Miss Edwinas søster? -Hva da?
Skal hun bo her også?
Jeg håper det. Flott med en intelligent kvinne til i huset.
En til? Du teller feil.
Eloise, jeg trenger hjelp i dag. Vi må planlegge middag med lady Danbury
for å ønske Sharmaene velkommen i familien. Forlovelsesballet…
Beklager, mamma,
men jeg skal på forelesning. Blomsteroppsatser.
Penelopes mor tvinger henne, og du vil jeg skal ha flere damesysler.
Hvor lenge har du likt blomster?
Jeg er en fordomsfri kvinne. Kan like mye.
Jeg lurer på pynten. Er det for mye?
Ingenting er for mye nå som dronningen er vert.
La meg vise deg fransk tyll.
Ja.
Sa jeg at vi skal vies av selveste erkebiskopen?
Flere ganger.
Vi må finne kjole til deg også.
-Jeg har mange kjoler. -Denne må være spesiell.
Dette bryllupet er tross alt like mye din ære som min.
Det du sa til viscounten på Aubrey Hall, Didi,
fikk ham tydeligvis til å bestemme seg.
Jeg kan ikke ta æren.
Jeg gir deg den uansett.
Det blir spennende å bo i London. Viscounten sa at det kan bli snø i vinter.
-Blir ikke det spennende? -Du må nyte det uten meg, Bon.
Husk at jeg seiler når du har giftet deg.
Men du kommer på besøk.
Og når vi blir velsignet med barn, skal du være deres yndlingstante.
Tenk på oss alle sammen som en familie.
Vet ikke hvorfor Miss Edwinas forlovelse er så spesiell.
Hun overskygger mine glade nyheter.
Det kan vi være glade for.
Legg ned silken. Bomull blir bra for din brudekiste.
Har piken min levert kjolen som må endres, Madam Delacroix?
Jeg fikk din siste.
Det har vært travelt, hva?
Absolutt.
Sosieteten er desperate etter nyheter om bryllup.
Kanskje lady Whistledown vil skrive
at jeg har fått oppdraget med diamantens bryllupsutstyr.
Får du ikke nok kunder av mine betraktninger?
Absolutt.
Men hvorfor må det være grenser for en kvinnes ambisjoner?
Jeg trodde du, av alle, ville forstå det.
Det er alltid mer å oppnå.
Takk, Clara. Det er alt.
Lord Bridgerton?
Miss Sharma.
Lord Bridgerton og gjesten hans venter.
Jeg ser det. Takk.
Dette er juveleren. Vi er her for å få endret Edwinas forlovelsesring.
Jeg beklager,
men min søster og mor er ikke hjemme ennå.
Naturligvis. Vi skal ikke plage deg mer.
Er det kake?
Det er det.
-Sitron? -Hva behager?
Jeg liker sitron.
Kan jeg tilby deg forfriskninger, Mr…
Brookes. Hvis du insisterer. Det ville være frekt å si nei.
Te, tre skjeer sukker, og kanskje smørbrød også, takk.
Det er fint vær, ikke sant?
Vil du snakke med meg om været?
Er det et annet samtaleemne som er mer passende?
Det er ikke passende å fortsette denne forlovelsen.
Tvert imot, jeg tror det er det beste for alle.
Hva med alt som skjedde mellom oss på Aubrey Hall?
Ingenting skjedde mellom oss.
Jeg er en gentleman.
Ja vel?
Må jeg minne deg på, sir, at hvis noen andre enn din søster
oppdaget oss i biblioteket, ville vi også måttet gifte oss.
Ingenting skjedde.
Men ville du ønsket at vi måtte gifte oss?
Så klart ikke.
Så la oss begge være glade for at vi har unngått en ufattelig skjebne.
Miss Sharma,
deler du og din søster hansker?
Jeg…
Ja, av og til.
Jeg visste det.
Jeg kan måle en hånd fra 20 skritt unna.
Vi kan bruke din finger til å endre ringen.
-Hva behager… -Det er ikke nødvendig.
Tøv!
Takk.
Det er et vakkert smykke.
Det er ringen min far ga til min mor før de ble gift.
-Lord Bridgerton. -De kom for å endre ringen.
Mr. Brookes insisterte.
Et øyeblikk.
Den sitter visst fast.
-Vel, Edwina er her nå. -Ja.
Kate, klarer du…
Ja, nesten.
Bare…
Bare litt…
Sånn.
Den er din.
Her er dere jo.
Jeg har nyheter.
Lord og lady Sheffield sendte beskjed om at de er i London.
Besteforeldrene våre?
Ja. De leste visst forlovelsesnotisen og ønsker å bli kjent med deg.
Og din fremtidige ektemann, selvsagt.
-Jeg vil gjerne møte dem. -Er de i byen alt?
De kom i går kveld.
Er det noe galt?
Nei da.
Jeg skal invitere dem til forlovelsesmiddagen i morgen.
Det blir nok en gledelig gjenforening etter alle disse årene.
Ja, lady Mary?
Absolutt.
Det gleder jeg meg til.
-Er du klar for promenaden? -Ja, min herre.
Jeg har plutselig fått hodepine.
Lady Danbury, kunne du følge datteren min?
Naturligvis.
Miss Sharma og jeg er glad for frisk luft.
Jeg burde bli hos mamma.
Du eskorterer meg.
Hvordan kan du invitere Sheffields på middag når du vet
hvordan min mor har lidd etter at de avviste henne?
Det er derfor jeg ikke vil svare på deres uhøflighet med det samme.
Er ikke dette forsoningen du ønsket deg?
Edwina tilbake i Sheffield-familien for å gjenvinne formuen du trenger?
Ja, men ikke før etter bryllupet. Edwina vet fortsatt ikke om avtalen.
Om Bridgerton fikk vite om det, ville de kanskje tenkt…
At du organiserte bryllupet av egne skjulte grunner,
og avlyst bryllupet?
Jeg lurer på om du ikke innerst inne
ville vært glad om viscounten brøt forlovelsen.
Hvorfor sier du noe sånt?
De er forlovet.
Viscounten kom med et sjarmerende frieri,
og søsteren din sa lykkelig ja,
og i samfunnets øyne, til og med
i dronningen av Englands øyne, er de så godt som gift.
Bare en veldig stor skandale
ville forhindre ekteskapet nå.
En skandale som ville rystet hele sosieteten
og ville føre til at den fattige Sharmafamilien
aldri kom seg igjen.
Bare en tosk ville sette ekteskapet i fare nå.
Så jeg spør deg,
Miss Sharma,
er du en tosk?
Nei.
Jeg trodde ikke det.
Lady Danbury.
Mr. Dorset.
Hyggelig å se deg her i dag.
Miss Sharma, ville du være så vennlig og gå en tur rundt dammen med meg?
Jeg er litt sliten.
Hun ville vært glad.
Du er fortsatt sint etter veddeløpsbanen.
Jeg vil beklage og be om forlatelse.
Fint, min herre. En spasertur ville være hyggelig.
For et pent par de er.
Unnskyld meg?
Mr. Dorset og min søster.
Jeg la merke til at han likte henne sist de møttes.
Kanskje han overbeviser henne om å bli i England.
Hun kjenner knapt mannen.
Jeg kjente heller ikke deg.
Men kjærlighet er rask, ikke sant?
Miss Edwina, du må si yndlingsfargene dine,
så jeg kan bruke dem i pynten til forlovelsesballet.
Det er for meget, lady Bridgerton. Du har sikkert flott smak.
-Ikke sant, Anthony? -Absolutt.
Se på meg!
Søsteren din virker glad.
Det er en måte å si det på.
Han er en interessant fyr.
En handelsmann, er han ikke?
Ja. Han har rubingruver i Amerika. Med stor suksess, hører jeg.
Kanskje vi bør hilse.
Tross alt finner alle andre et formål med livet sitt.
Anthony skal gifte seg. Benedict har sine kunstneriske sysler.
Og her er jeg,
jeg mater endene.
Endene er sikkert takknemlige.
Du har god tid og gode muligheter til å utmerke deg.
Noe Eloise selvsagt vil minne meg på.
Hvor er din søster? Har ikke sett henne i dag.
Hun nevnte noe om blomster med deg i dag, faktisk.
Ja. Jeg skal møte henne senere.
Dette er stedet.
Ser ikke ut som en butikk.
Jeg henter en unik gave til min brors bryllup.
Miss? Miss!
Det er vår rett å ikke bare behandles som eiendeler.
Snakk om rett må baseres på Lockes avhandling.
Du og avhandlinger!
Hadde du noen gang gjort et dagsverk,
ville du visst hvor lite prat hjelper arbeidsfolk.
Hvis jeg får fortsette,
vil jeg foreslå for denne forsamlingen
den radikale ideen at det ikke er best for kvinner
å kun få sin utdannelse
fra det som tilfeldigvis faller fra ektemenn og brødre.
Hør! Hør!
Er det ikke spennende?
-…at kvinner burde… -Du.
Jeg.
-Jeg vet ingenting om Whistledown. -Det er ikke henne jeg søker i dag,
men utveksling av ideer med likesinnede menn og kvinner
om emner utenfor trivielle bekymringer.
Som du selv inviterte meg til å vurdere.
Så du beundrer arbeidet mitt?
Jeg ville ikke gått så langt. Det er vel brukbart.
Og likevel har du kommet langt.
Du er langt fra Mayfair for blader som bare er brukbare.
Heldigvis finnes det en spennende oppfinnelse, vogn,
som kan føre en dame fra et sted til et annet.
Det er et vidunder.
Hva heter du?
…ikke glemme arbeidet…
-Eloise Bridgerton. -Hyggelig, Miss Eloise.
-Jeg heter Theo Sharpe. -Jeg vet det.
Du vet det?
Det er flere feil i argumentene dine som jeg må gjøre oppmerksom på.
Har du en blyant? Glem det. Du kan låne min.
…å gifte seg med deg, eller? La meg fortsette.
Det er forfriskende på vannet.
Det er vanskelig å finne fred for tiden.
Noe av det jeg likte best da jeg besøkte India.
Mange synes det er et travelt, bråkete sted,
men jeg syntes landet var rolig av natur.
Det er en elv utenfor hjemmet der jeg vokste opp.
På varme dager snek jeg meg ut for å kjøle føttene.
Skilpaddene og jeg ble gode venner.
Høres idyllisk ut.
Det er det.
Derfor teller jeg dagene til jeg kan dra hjem.
Jeg trodde du ville bli i England når din søster skal være vikomtesse.
Min mor og Edwina blir her. Jeg skal reise tilbake alene.
Et eventyr.
Har du planer hjemme?
Jeg skal undervise. Bli guvernante, som det heter her.
Det blir meningsfylt.
Et selvstendig liv, min egen husholdning.
Og kanskje være vert for gamle venner?
Jeg har lenge tenkt å dra til India igjen,
for det er mye å lære av legene der.
Hvis dine reiser fører deg dit,
viser jeg deg gjerne stedene jeg kjenner.
Jeg burde jobbe i klubben, Alice.
Ikke ta en spasertur.
Dette er jobb.
Vi trenger flere medlemmer, og her er de.
Mr. Mondrich. Ryktene om dine evner krysset Atlanteren.
Du tok McKellan på bare to runder, ikke sant?
Det er lenge siden.
Jeg har fått inn noen slag i ringen selv.
Men ikke på ditt nivå, det er sikkert.
Du må besøke Wills klubb og snakke mer.
Det er et livlig sted og ønsker alle velkommen.
Det er den mest fristende invitasjonen jeg har fått på lenge.
Lord Featherington, et ord?
Unnskyld meg.
Jeg minner om at familiens situasjon ikke blir løst ved at du morer deg.
Den blir heller ikke løst med flere modist-regninger.
Jeg så nettopp den siste.
Du skal finne en vei ut av dette rotet, ikke drukne oss enda dypere i gjeld.
Vær stille!
-Prøver du å ødelegge oss alle? -Ikke når du gjør det så bra selv.
Jeg ser du smiler, Didi.
Se alt London har å tilby.
Det er vann i India også.
Søsteren min vil alltid si grunner til at jeg skal bli.
Jeg kan hjelpe henne.
Den knuten holder aldri.
Den er god nok.
Da må jeg betvile dine nautiske ferdigheter, Dorset. La meg.
Unnskyld meg.
Miss Sharma.
Lord Bridgerton.
Kjære vene! Er du skadd?
Ikke i det hele tatt! Vannet er deilig og friskt, ikke sant, Bridgerton?
Veldig friskt.
Det passer seg ikke å stirre.
Penelope, hva gjør du her?
-Trodde vi skulle gå, som vanlig. -Beklager. Glemte det.
Du gikk glipp av scenen ved dammen i går.
-Min brors svømmetur? Hørte om det. -Hvor var du?
Jeg ble tvunget til å bruke dagen på kjedelige bryllupsærender,
som mamma bad meg om.
Beklager, men jeg kan ikke gå i dag.
-Da ser jeg deg i morgen. -Naturligvis.
Unnskyld. Frøken?
Miss Eloise mistet visst vesken da hun var ute i går. Jeg kan hente den.
Hvor var hun?
Du finner den ikke igjen.
Jeg advarte henne, gatene i Bloomsbury passer ikke for en dame.
-Hva gjør dere? -Lord Featherington.
Mr. Brookes ser bare på noen smykker for meg.
Det er fint, ikke sant?
Absolutt.
Det passer dårlig. Han burde komme tilbake en annen dag.
Tøv. Han er her nå, det er vel ikke noe problem?
Jeg skulle bare rense juvelene, men hva kan et slikt halskjede være verdt?
Hvis det er verdifullt, må jeg være mer forsiktig.
Jeg trenger redskapene mine for å sette verdien ordentlig,
men jeg vil si at du bør være veldig forsiktig.
Det er sjelden man ser så fine stener.
Har du hørt maken?
Takk for hjelpen, Mr. Brookes.
Jeg tar kontakt med deg om jeg trenger noe annet.
Ingen kake?
En annen gang.
De stenene er falske som en topund-seddel.
Kvalitets-forfalskninger.
Er de gode nok til å lure den grådige kakemannen,
kommer vi oss gjennom sesongen.
Jeg håper du vet hva du gjør.
Det blir ikke nødvendig å si opp noen ansatte, Mrs. Varley.
Vi får be om at han har en koffert full.
Én svale gjør ingen sommer.
Jeg må si det er temmelig bra.
Jeg kan mer enn å bare stå naken, Mr…
Bridgerton. Jeg tviler ikke på det.
Så si kanskje fra til akademiet.
Selv om to av grunnleggerne er kvinner,
får vi fortsatt ikke komme inn i klasserommet.
I hvert fall ikke påkledd.
Så du jobber som modell
for å lære av forelesningene?
-Genialt. -Vil du prøve deg?
Det er vanskeligere enn det ser ut.
Sånn?
-Hvor lenge må jeg sitte sånn? -Det kommer an på.
Det jeg trenger, er å undersøke den mannlige formen.
Den nakne formen.
Hva sier du?
Det er et flott sted, ikke sant?
Det minner meg om gårdsplassen på slottet der vi bodde.
Så beroligende.
Beroligende, ja.
Ingen ville klandre deg om du blir syk og unnskylder deg fra middagen i kveld.
Lady Danbury har gjort det klart at vi alle må delta.
Når så du dem sist?
Kvelden din kjære far ba om min hånd, tror jeg.
Lord Sheffield gjorde det klart at han ikke støttet forholdet.
Så jeg hadde et valg
mellom familien
-og mitt hjerte. -Og angret du på valget?
Fra første stund ble faren din og jeg trukket mot hverandre.
Det er veldig sterkt å møte noen og føle at du kjenner dem.
På en måte som er ulik alle andre.
En ganske høy pris å betale for kjærlighet, da.
Ikke vær redd.
Selv mine foreldres nærvær kan ikke ødelegge dagens lykke.
Jeg håpet alltid at du og Edwina ikke måtte velge
mellom velstand og kjærlighet, og slik blir det.
Edwina skal gifte seg.
Og du har alltid ønsket frihet.
Selvsagt.
Vi blir alle lykkelige.
Lord og lady Sheffields hjemkomst er en overraskelse.
Men det blir hyggelig å se familien forsone seg.
Jeg er snart ferdig, mor. Vi kommer ikke for sent.
Det er ikke det.
Jeg har fulgt med på deg hele uken.
Jeg sa at jeg ville støtte valget ditt,
men jeg må innrømme at det er vanskelig å tie.
Du har ikke vært stille.
Dette er din forlovelse, Anthony.
Ditt ekteskap.
Til kvinnen som erstatter meg som husfrue her.
Tviler du på Miss Edwinas egnethet?
Jeg tviler på eksempelet du viser søsknene dine,
når du gifter deg med en kvinne du ikke har kjærlighet for.
Hvorfor aksepterer du ikke at kjærligheten mellom deg
og far var unntaket, ikke regelen?
Fordi jeg ønsker at dere skal få gleden av et eksepsjonelt ekteskap.
Du burde være glad for å gifte deg med Miss Edwina,
men det ser ut som om du nærmer deg galgen i stedet.
Hvis dette ikke er det du vil,
må du si noe nå, Anthony, før…
Det jeg vil, har ingenting å si.
Jeg kan ikke vanære Miss Edwina ved å gå nå.
Du har rett.
En gentleman kan ikke endre sitt ord.
Men en kvinne kan.
Det skjer hele tiden med unge damer, oppslukt av gleden ved et frieri,
før ekteskapets realitet blir tydelig.
Om Miss Edwina brøt forlovelsen, ville ingen klandre henne.
Og du ville ikke vanære henne
om du fritok henne før ekteskapsløftene ble gitt.
Hun vil ikke bryte forlovelsen.
Men vet hun hva du føler?
Mine følelser teller ikke.
Det som betyr noe, er min plikt, som alltid har vært å gifte meg.
Kjære…
Hvis du er i tvil, ikke bare sett den til side.
Dette er det viktigste valget du skal ta.
Og det ville knuse mitt hjerte å se deg leve resten av livet med anger.
Det ville knuse din fars hjerte også.
Du virker distrahert, Didi.
Det er bare hodepine.
Fra all spenningen i disse dager.
Er det det som plager deg? Jeg har sett hvor utilpass du er med viscounten.
Jeg håpet at vi hadde lagt det bak oss nå som Anthony skal bli min mann.
Har han bedt deg bruke fornavnet?
Nei, ikke ennå.
Men det høres bra ut, ikke sant?
Tror du Sheffields vil like denne kjolen?
Det kribler i magen, jeg er så spent på å møte dem.
Før du gjør det,
er det noe jeg må fortelle deg
om besteforeldrene dine og hvordan de har
påvirket turen vår.
Våre gjester har kommet.
Trenger ingen instrukser, lady Danbury. Jeg vet jeg må oppføre meg.
Du tror jeg er en masekopp,
men kanskje det ville overraske deg å høre
at jeg arrangerer denne middagen for din skyld.
Din søsters forlovelse kan være slutten på visse håp du hadde om viscounten,
men tilgang til Sheffield-formuen
ville være en god belønning, ikke sant?
Et liv i uavhengighet er ingen mager trøst.
Faktisk vil mange mene det er en bedre premie.
Når lidenskapen kjøles ned og skjebnen griper inn,
hvem andre har en kvinne igjen
enn seg selv?
Kom nå.
Våre gjester venter.
Lord og lady Sheffield, det har vært altfor lang tid.
La meg presentere Miss Sharma og Miss Edwina Sharma.
Se på deg, kjære.
Er hun ikke like vakker som det ble sagt?
Så snilt av deg.
Jeg er så glad for å bli kjent med dere.
Vi har ventet mange år på å møte deg.
Jeg vil vite alt om deg.
Liker du å danse? Musikk?
Du må bli med oss i operaen. Vi har en fin losje som har samlet støv.
Altfor lenge siden vi har sett dere i byen, lord og lady Sheffield.
-Ja. -Ja, det har det vært.
Mor.
Far.
Jeg liker opera. Det var min søster Kate som introduserte meg for det.
Skal vi spise middag?
Ja. Bli med meg, barn.
Selvsagt må dere være gjester på Sheffield herregård.
Den er ingenting sammenlignet med Aubrey Hall,
men det er en vakker del av Hertfordshire.
Skyter du? Vi har mange fugler, og du er alltid velkommen.
Takk for invitasjonen. Jeg liker å skyte.
Det samme gjør Kate. De to tok nesten en hjort på turen til landet.
Så uvanlig.
Lærer de unge damer å skyte i India?
Bare de heldige.
Lord og lady Sheffield,
hvor lenge skal dere bli i byen?
Vi skal bli til bryllupet.
Tenk deg. Selveste dronningen organiserer bryllupet til mitt barnebarn.
Hennes Majestet er snill som tilgir, etter alt som har skjedd.
-Nå, nå. Vi er alle familie her. -Ja, selvfølgelig.
Selv etter at vår datter avviste mannen vi fant til henne.
En jarl, intet mindre,
med 50 000 mål.
Enhver annen ung dame
ville ha falt på kne i takknemlighet til foreldrene.
Sausen er nydelig, lady Danbury. Be kokken din gi min oppskriften.
Det er stikkelsbær.
Lady Sheffield, du liker søt mat, husker jeg?
Og for hva? Bare en kontorist?
Og med et barn fra et tidligere ekteskap med Gud-vet-hvem.
Min mor har et navn.
Lady Sheffield…
Vi kunne ikke vise oss i sosieteten på mange år.
Ikke at hun brydde seg.
Hun bare seilte vekk fra alle sammen med den mannen
og tok barnebarnet vårt.
Barnebarna.
Jeg har to døtre
som dere har hatt alle muligheter til å knytte bånd med.
Det var deres valg å unngå oss.
-Hva beha… -Og tro ikke at det var lett for meg
å bli kastet ut av min egen familie.
Jeg var virkelig knust. Men med tiden så jeg
at dere, i ondskapen, gjorde oss en tjeneste.
Jeg synes ikke dette er en god middagsamtale.
Jeg er enig. Vær så snill…
Da dere kastet meg ut, ble jeg satt fri.
Fri til å oppdra døtrene mine uten konstant dømming
og krav om at de skulle gå etter rikdom
og titler over alt annet!
Det kan du snakke om.
Du snakker om å gi avkall på rikdom, men krabber selv tilbake for vår formue.
-Lady Danbury har rett. -Jeg vil ikke ha noe.
Kanskje ikke du, men din datter vil det.
-Mamma? -Fondet vi har satt opp for henne.
Statuttene sier at hun må
gifte seg med en mann av god engelsk slekt for å arve.
Du trodde vel ikke at vi ville la nok en generasjon
forurense Sheffield-navnet?
Didi, hva snakker de om?
-Hva har du gjort? -Anthony, visste du dette?
Jeg skal forklare alt.
Jeg ser hun arvet din evne til å unngå sannheten.
Eller har hun arvet det fra faren?
Det holder.
Jeg tror dere har vært utestengt
på grunn av dårlige manerer, ikke noe annet.
Siden dere kom, har dere ikke vist respekt for Sharma-familien,
og jeg godtar det ikke.
-Ærlig talt… -Jeg godtar det ikke.
Lady Mary har oppdratt sine døtre godt.
De er intelligente, snille, lojale kvinner til ære for begge foreldrene.
Og siden dere åpenbart ikke vil sette deres sosiale status i fare ved å
være sammen med slikt selskap, foreslår jeg at dere kan dra.
Du kan ikke mene alvor!
Tilkall lord og lady Sheffields vogn. De kan vente ute.
Og ikke vent på invitasjon til bryllupet,
for det får dere ikke.
Dette er skandaløst.
Og hvis du tror du skal arve en eneste krone nå,
tar du virkelig feil.
Lord Bridgerton, lady Bridgerton, jeg må beklage…
-Vi bør også dra. -Ja.
Takk for kvelden, lady Danbury.
Den var opplysende.
Min herre…
God aften.
-Du løy. -Vær så snill, Bon.
Lord Bridgerton!
Lord Bridgerton, et ord.
-Vi må dra. -Vær så snill.
Mor, jeg møter deg hjemme.
Du må vite at Edwina er uskyldig. Hun ante ingenting.
Finne en mann i England. Jeg ville bare hennes beste.
-Ikke vær sint på henne. -Det er jeg ikke.
Hun visste like lite som jeg om dine planer.
-Ikke planer. -Det blir vel ingen medgift.
-Siden Sheffield har trukket støtten. -Bryr du deg om medgift?
Det er på grunn av deg at Sheffields trakk den nå.
Det er beklagelig.
Men tydeligvis har både Miss Edwina og jeg blitt villedet, så det er best å bryte
forlovelsen før det blir mer konflikt. Selvsagt uten å skade hennes rykte.
-Min mor og lady Danbury skal planlegge… -Ingen plan. Jeg forstår ikke.
Hvorfor foreslår du dette?
Du har lenge villet gifte deg med min søster,
til tross for min innvendinger,
og nå vil du kaste henne til side.
Hvorfor?
Og ikke snakk om medgift, sir, for vi vet begge at du ikke trenger det.
Hva har hun gjort?
Hun har ikke gjort noe. Det er deg. Du har gjort det umulig.
-Men jeg drar til India. -Og det er ikke langt nok!
Tror du at det finnes et hjørne på jorden du kan reise til,
som er langt nok unna til at jeg ikke vil plages?
Jeg er en gentleman.
Faren min oppdro meg til ære, men æren henger i en tråd
som blir tynnere for hvert øyeblikk jeg er sammen med deg.
Du er mitt livs plage…
…og alt jeg begjærer.
Natt og dag drømmer jeg om deg.
Og hva jeg…
Vet du hvordan man kan forføre en dame?
Alt jeg kan lære deg.
Jeg ba ikke om dette.
Å bli plaget av disse følelsene.
Skjule dem for søsteren min.
Å gå fra vettet hver gang du går inn i rommet.
Da er du enig.
Det kan ikke godtas.
Umulig.
Om jeg gifter meg med søsteren din, blir vi bundet sammen til evig tid,
og jeg vil tilbringe hver dag i ekteskapet mitt
med å ville ha deg, drømme om deg,
frykte dagen da min tynne tråd med ære omsider ryker.
Er det fremtiden du vil ha for oss?
For søsteren din?
Jeg må gå.
Må vi sitte som statuer?
Jeg vil være på ball og vise frem min nye forlovede.
Varley?
Er du sikker på at vi
ikke har fått noen invitasjoner du kanskje har oversett?
Nei. Det er ingenting.
Kanskje omstendighetene rundt Prudences forlovelse har utstøtt oss igjen.
Så dette er min feil?
Det sa jeg ikke.
Det var vel ikke du som fant på å møte fetter Jack i vinterhaven?
Vi bør være glade for at vi fortsatt har kokk og tjenestepiker.
Ikke en eneste invitasjon siden vi kom hjem fra landet.
Jeg skal varsle postkontoret.
Dette er ingen spøk.
Vi er en distingvert familie.
Jeg har møtt forakt fra sosieteten i årevis, av en eller annen grunn.
De likte oss da de trodde du var et godt parti,
men nå som du er forlovet, er vi utstøtt igjen.
Desto større grunn til å bryte forlovelsen.
Det er ikke et alternativ.
Lord Cowper. Hva slags forretninger hadde dere?
Han vil investere i gruvene. Flere vil det.
Herrer med for mye tid og penger.
-Ta dem. -Gruvene er verdiløse.
Ingen rubiner å finne.
Hvordan vet de det? Skal de reise til Amerika?
Du mener alvor.
Fremtiden til denne familien henger i en tråd, min herre.
Jeg har aldri ment mer alvor.
Få dem til å investere. Ta hver krone de tilbyr.
Da vil det gå bra med oss igjen.
Prudence får et fint bryllup,
og jeg må aldri møte sosietetens forakt igjen.
Edwina?
Helt siden viscounten begynte å gjøre kur, har jeg følt du ikke var helt ærlig.
Nå vet jeg at jeg hadde rett.
Avtalen med Sheffieldene og deres formue.
Du stolte ikke nok på meg til å si hva som foregikk.
Jeg er virkelig lei for at du og mamma ikke visste om det.
Etter at Appa døde, tok jeg på meg å ordne opp.
Jeg skrev til Sheffield, og etter å ha hørt deres krav,
så jeg et svar på problemene våre.
Jeg trodde jeg gjorde det rette ved å ikke innlemme deg i denne byrden.
Men du må vite at
det har vært tungt for meg hver dag.
Jeg er ikke en liten jente lenger, Kate.
Jeg er en voksen kvinne nå, klar til å bli kone.
Ja.
Jeg vet det.
Hvis lord Bridgerton ikke vil bryte forlovelsen,
har vel ikke Sheffield-formuen noe å si?
Når jeg er gift med viscounten, blir det rikelig med midler til oss alle.
Han er like sjenerøs som han er rik.
Jeg er sikker på at viscounten vil forsørge deg og mamma også.
Han…
Kanskje.
Men Edwina, dette burde ikke være din byrde.
Hvilken byrde ville det være å gifte seg med den jeg elsker?
Elsker du ham?
Han forsvarte oss så modig ved middagen, hvordan kunne jeg la være?
Det er ingenting jeg heller vil, enn å være hans kone.
Hans vikomtesse.
Men han må tilgi oss.
Tror du han vil det?
Det vet jeg ikke.
Jeg blir ikke lenge.
Ikke si du har reist på denne tiden av døgnet
for å gi meg flere rettelser?
Det var for å kunne dra uten å bli sett.
Og tvert imot,
jeg har kommet for å be om råd.
Ja vel?
Ikke se så fornøyd ut.
Det er sjeldent, og vil nok ikke gjentas.
Jeg har spørsmål om artiklene i denne brosjyren.
Idéene kan kan forvirre et skjørt sinn.
Eller dine formuleringer kunne med fordel vært klarere.
Eller kanskje du ikke har sett nok av verden til å forstå dem ennå.
Plikt.
Mer enn lover eller tro, har jeg ofte ment det er båndet
som holder vårt skjøre samfunn sammen.
Plikt ved rank og tittel.
Troskap til familiens navn.
Den krever både underkastelse og offer.
Men hva skjer når ens plikter
er i strid med hjertets ønske?
Da er det muligheter for en stor skandale.
Det eneste spørsmålet er
om partene det gjelder, vil høre på min advarsel?
Eller er det allerede for sent
til å vende tilbake til plikten
og bort fra begjæret?
Miss Sharma.
Jeg ser du fortsetter med morgenturene.
Du også, ser det ut som.
-Jeg fikk ikke sove. -Ikke jeg heller.
Har du bestemt deg for hva du skal?
Jeg har kjempet, men ser ingen annen utvei.
Jeg skal snakke med Miss Edwina i dag…
…og se hvordan jeg kan avslutte. Det er den eneste måten
å løse denne umulige situasjonen.
Når forlovelsen er over, trenger vi aldri å sees igjen.
Som om vi aldri hadde møttes.
Det kan du ikke. Det kan du ikke.
-Miss Sharma… -Ikke knus min søsters hjerte.
Hun er bare godhet og sannhet. En snillere sjel finnes ikke.
Hun har elsket meg så høyt som noen søster,
og jeg kunne ikke leve med å ha frarøvet henne en lykkelig fremtid.
Jeg forstår ikke. Du har vært mot forlovelsen hele tiden.
Jeg tok feil! Jeg vil ikke være årsaken til at du mister din ære
eller se Edwina i smerte.
Du så henne som en perfekt kone. Du kan tro det igjen.
Vær så snill.
Vær så snill, lord Bridgerton.
Anthony.
Du må holde ord. Gift deg med min søster.
Gift deg med henne så snart du kan, for følelsen som plager oss, vil gå vekk.
Den blir tålelig, den blir utholdelig,
og snart blir det som om vi aldri følte den.
Bare lidenskap. Fordi det må være slik.
Ja vel.
Bryllupet skal finne sted så snart som mulig.
Tekst: HC