EN NETFLIX-SERIE
Miss Sharma.
Viscount Bridgerton. Vi var begyndt at tro, De ikke kom.
Deres Majestæt. Intet kan holde mig væk fra min smukke brud.
Nå,
fortæl om bryllupsplanerne.
Der skal forhåbentlig ikke løses kongebrev.
Naturligvis ikke.
Et stille familiebryllup vil være passende.
Måske på landet på Aubrey Hall.
På landet?
Nej, det går ikke an.
De må holde det her i byen.
Faktisk vil jeg være vært for brylluppet.
-Det er generøst af Dem. -Meget.
-Men slet ikke nødvendigt. -Vissevasse.
Hun er jo dog min diamant.
Jeg bør give Dem begge et bryllup, som er titlen værdigt.
Og man kunne næsten give mig æren for denne strålende alliance.
Jeg skal godkende hver eneste detalje.
Det kan måske sætte den sladdermadamme på plads.
Er det ikke utroligt, didi? Det er det rene eventyr.
Du fortjener det, bon.
Det fortjener et sandt inklinationsparti.
Tilgiv mig, Deres Majestæt.
Spændingen ved konkurrencen.
Fryden ved at sætte alt på spil.
Jeg sigter ikke til Londons luksuriøse spillekasinoer,
men til hasard med langt mere på spil.
Ægteskabet.
For har man først gjort sin indsats der, kan den ikke nemt trækkes tilbage.
En kendsgerning, som, er jeg vis på, afføder både ærgrelse
og ren lettelse.
…tolv retter, og jeg synger mellem dem.
Du milde himmel.
Man skulle tro, vores søskende havde besejret Napoleon
og ikke blot havde fundet en at gifte sig med.
Ja. Prudences forlovelse har fået min mor til at glemme, jeg eksisterer.
Hun er glad for, fætter Jack har sikret familiens fremtid.
Og det er jeg også.
Ikke røre. I må se på den.
Bageren venter på sine penge og kulmanden ligeså.
Den nye lord Featherington skulle bringe rigdom,
men atter er jeg ude af stand til at skrabe seks pence sammen.
Vores pengevanskeligheder er Deres værk.
Havde De ikke fremtvunget den ulyksalige forlovelse,
kunne vi have nydt godt af miss Cowpers medgift.
Ja, bebrejd endelig mig for at tro Dem, da De talte om Deres formue i rubiner.
Havde De indviet mig i Deres planer,
ville jeg ikke påtænke at opsige de tjenestefolk, jeg lige har genansat.
Alt det kunne løses, hvis De aflyste brylluppet,
så jeg kunne opvarte miss Cowper igen.
Og gøre Prudence forsmået?
Når hendes omdømme allerede er tvivlsomt?
Nej, det er for sent. De må opretholde forlovelsen.
Jeg finder på noget.
De skal gøre det hurtigt.
De må være en af de nye.
Er det så tydeligt?
Spar på den ungdommelige virkelyst. Snart bliver De så blasert som os andre.
De fleste former minder om hinanden.
Synes De ikke?
Kan De se, at manchetterne er en tomme for korte?
Meget vel.
Der er tid nok til at få den tilpasset. Der er en måned til brylluppet.
Der er meget at se til.
-Flytter miss Edwina ind? -Ja.
Efter brylluppet bliver hun husets frue med ansvar jer.
Arme kvinde.
Forresten skal vognene poleres og hestenes maner flettes.
Og puds det fine sølvtøj.
Dronningen er værtinde for det hele,
men vi må være forberedte.
Hvad med os? Skal vi også poleres og flettes til den store dag?
Alle vil se på os.
Måske vil du vaske hænderne i dagens anledning?
Jeg var på akademiet.
-Og miss Edwinas søster? -Hvad med hende?
Flytter hun også ind?
Det ville være rart med endnu en intelligent kvinde i huset.
Endnu en? Du overdriver.
Eloise, du må hjælpe mig i dag.
Vi må planlægge middagen med lady Danbury for at byde Sharmas velkommen.
-Og forlovelsesfesten næste uge… -Jeg beklager, men
jeg skal til foredrag. Blomsterdekoration.
Penelopes mor tvinger hende, og du ønsker, jeg bliver mere ladylike.
-Hvornår fik du interesse for blomster? -Jeg har alsidige interesser.
Er besætningen for overdrevet?
Intet er overdrevet, når dronningen er værtinde.
Lad mig vise Dem den franske tyl.
Åh ja.
Har jeg sagt, at vi skal vies af selveste ærkebiskoppen?
Flere gange.
Du skal også have en kjole.
-Jeg har kjoler nok. -Den skal være helt speciel.
Brylluppet er lige så meget din sejr som min.
Hvad du end sagde til viscounten på Aubrey Hall,
så fik det ham til at fri.
-Det kan jeg ikke tage æren for. -Men du får den alligevel.
Det bliver spændende at bo her.
Viscounten sagde, det kunne sne til vinter.
Bliver det ikke spændende?
Du må nyde det uden mig.
Jeg sejler hjem efter brylluppet.
Men du kommer på besøg.
Og når vi får børn,
bliver du deres yndlingstante.
Tænk på os sammen som en familie.
Hvorfor er miss Edwinas forlovelse så speciel?
Hun har overskygget min gode nyhed.
Det bør vi være glade for.
Læg den silke. Bomuld er udmærket til dit brudeudstyr.
Er min pige kommet med den kjole, som skal sys om?
Jeg modtog Deres seneste. Det har været en travl uge.
Så sandelig.
Overklassen hungrer efter nyt om bryllupperne.
Måske skriver lady Whistledown,
at det er blevet mig betroet at sy diamantens bryllupskjole.
Bringer mine skriverier Dem ikke kunder nok?
Jo.
Men bør en kvindes ambitioner være begrænsede?
Det bør De af alle kunne forstå.
Man kan altid stræbe efter mere.
Tak, Clara. Det var alt.
Lord Bridgerton?
Miss Sharma.
Lord Bridgerton og hans gæst venter.
Det ser jeg. Tak.
Det er guldsmeden.
Miss Edwinas forlovelsesring skal tilpasses.
Jeg beklager, men min søster og min mor er ikke hjemme.
Så vil vi ikke forstyrre længere.
Er det kage?
Det er det.
-Citron? -Hvabehar?
Jeg holder af citronkage.
Må jeg byde Dem noget, mr…
Brookes. Kun hvis De insisterer. Det ville være uhøfligt at afslå.
Te, tre skefulde sukker, og måske nogle sandwich?
Det er dejligt vejr, ikke sandt?
Ønsker De at tale om vejret?
Er et andet samtaleemne mere passende?
Det er ikke passende at opretholde forlovelsen.
Tværtimod. Det er det mest passende for alle.
Hvad med det, som skete mellem os på Aubrey Hall?
Der skete ikke noget.
Jeg er en gentleman.
Er De det?
Må jeg minde Dem om, at hvis en anden end Deres søster
havde fundet os i biblioteket den nat, ville vi også være nødt til at gifte os.
Der skete intet.
Ville De ønske, vi var nødt til at gifte os?
Nej da.
Så lad os være glade for, at vi har undgået den grumme skæbne.
Sig mig, miss Sharma,
deler De og Deres søster handsker?
Jeg…
-Ja, det hænder. -Jeg vidste det.
Jeg kan bedømme en hånd på 20 skridts afstand.
Vi kan tilpasse ringen efter Deres finger.
-Hvabe… -Det behøves ikke.
Vissevasse.
Tak.
Den er meget smuk.
Den ring gav min far til min mor, før de blev gift.
-Lord Bridgerton. -De ville tilpasse ringen.
Mr. Brookes insisterede.
Et øjeblik.
Den sidder fast.
-Nu er Edwina her. -Ja.
Kate, er du…
Ja, næsten.
Bare…
Bare lidt…
Sådan.
Værsgo.
Her er De allesammen.
Jeg har nyheder.
Lord og lady Sheffield har meddelt,
at de er i London.
Mormor og morfar?
De har læst deklarationen af forlovelsen og ønsker at lære Dem at kende.
Og naturligvis også Deres kommende mand.
-Jeg ser frem til at møde dem. -Er de allerede i byen?
De ankom i går aftes.
Er der noget galt?
Slet ikke.
Jeg inviterer dem til forlovelsesmiddagen i morgen.
Det bliver en glædelig genforening efter alle disse år.
Ikke sandt, lady Mary?
Jo, bestemt.
Jeg glæder mig.
-Er De klar til en promenade? -Ja.
Jeg har pludselig fået hovedpine.
Lady Danbury, vil De være anstandsdame for min datter?
Naturligvis.
Miss Sharma og jeg vil gerne have lidt frisk luft.
Jeg bør blive hos mama.
De følger med mig.
Hvor kunne De invitere Sheffields til middag,
vel vidende hvor stor smerte deres afvisning forvoldte min mor?
Netop derfor vil jeg ikke gengælde deres uhøflighed.
Og ønskede De ikke forsoning?
Edwina tilbage i Sheffieldfamiliens skød for at genvinde hårdt tiltrængte midler?
Jo, men først efter brylluppet.
Edwina ved intet om deres betingelser.
Og hvis Bridgertons hører om dem, kan de tro…
At De planlagde et ægteskab med en skjult dagsorden
og måske aflyser brylluppet?
Måske ville det glæde Dem, hvis viscounten ophævede forlovelsen?
Hvorfor siger De dog det?
De er forlovede.
Viscounten friede på charmerende vis,
Deres søster accepterede henrykt,
og i befolkningens og dronningens øjne er de så godt som gift.
Kun en meget stor skandale
kan forhindre brylluppet i at finde sted.
En skandale, som ville oprøre hele overklassen
og være en skamplet, den fattige familie Sharma aldrig ville komme sig over.
Kun en tåbe ville bringe ægteskabet i fare nu.
Så jeg spørger Dem,
miss Sharma,
er De den tåbe?
Nej.
Det regnede jeg ikke med.
Lady Danbury.
Mr. Dorset.
En fornøjelse at møde Dem.
Miss Sharma, vil De være så venlig
at spadsere rundt om søen med mig?
Jeg er træt.
Det vil hun med glæde.
De er stadig vred over det på galopbanen.
Jeg undskylder og overgiver mig til Dem på nåde og unåde.
Udmærket. En spadseretur lyder dejligt.
De er et nydeligt par.
Hvabehar?
Mr. Dorset og min søster.
Han var betaget af hende, sidst de mødtes.
Måske kan han få hende til at blive i England.
Hun kender ham knap nok.
Jeg kendte heller ikke Dem i starten.
Men kærligheden opstår hurtigt, ikke sandt?
Jeg vil gerne kende Deres yndlingsfarver,
så de kan indgå i udsmykningen til Deres forlovelsesfest.
Det er alt for venligt af Dem. Jeg er vis på, De har en udsøgt smag.
-Ikke sandt, Anthony? -Bestemt.
Se mig!
Deres søster virker … glad.
Det kan man godt kalde det.
Han virker interessant.
Forretningsmand, ikke sandt?
Jo. Han har rubinminer i Amerika. De er indbringende, siges det.
Jeg bør præsentere mig.
Alle ser ud til at finde et mål i livet. Anthony skal giftes.
Benedict har sine kunstneriske sysler.
Og, nå ja,
her står jeg og fodrer ænder.
Ænderne er sikkert taknemmelige.
Du har tiden for dig til at udmærke dig.
Som Eloise uden tvivl ville sige.
Hvor er din søster? Jeg har ikke set hende.
Hun sagde noget om blomsterdekoration
sammen med dig i dag.
Ja, jeg skal møde hende senere.
Det er her.
Det ligner ikke butikker.
Jeg skal hente en særlig gave til min brors bryllup.
Miss?
MØDELOKALER BLOOMSBURY
Vi bør behandles som mere end løsøre.
Rettigheder bør basere sig på Lockes afhandlinger.
De og Deres afhandlinger.
Hvis De havde prøvet at arbejde,
ville De vide, hvor lidt store ord gavner arbejderen.
Hvis jeg må få lov at fortsætte,
vil jeg forelægge forsamlingen,
at det ikke er bedst for kvinder, at deres uddannelse afhænger af,
hvad de tilfældigvis lærer af deres ægtemænd og brødre.
Hørt!
Er det ikke spændende?
Dem.
Mig.
Jeg har sagt, jeg ikke ved noget om Whistledown.
Jeg søger ikke hende i dag,
men udveksling af idéer med ligesindede om emner,
man finder uvigtige i dannede kredse.
Du foreslog mig at se nærmere på dem.
Så De beundrer mit arbejde?
Det er for meget sagt. Det er tjenligt.
Og dog har De bevæget Dem langt.
De er langt væk fra Mayfair på grund af tjenlige skrifter.
Heldigvis findes der en opfindelse ved navn en vogn,
som kan bringe en dame fra et sted til et andet.
Det er et under.
Hvad hedder De?
-Eloise Bridgerton. -Mig en fornøjelse.
Theo Sharpe.
Det ved jeg.
Ved De det?
Jeg ved også, der er flere fejl i dine argumenter, som jeg må påtale.
Har du en blyant? Du kan låne min.
Her er velgørende ude på vandet.
Det er svært at finde et roligt øjeblik for tiden.
Noget af det, jeg holdt mest af i Indien.
Mange opfatter det som et travlt og støjende sted,
men jeg oplevede landet som fredfyldt.
Der er en flod udenfor mit barndomshjem.
På varme dage dyppede jeg fødderne i den.
Skildpadderne og jeg blev venner.
-Det lyder idyllisk. -Det er det.
Derfor er jeg utålmodig efter at vende hjem.
Jeg antog, De blev i England, når Deres søster skal være viscountess.
Min mor og Edwina bliver her, jeg rejser hjem alene.
Et spændende eventyr.
Har De planer efter hjemkomsten?
Jeg vil undervise, blive guvernante, som man siger her.
Det bliver udmærket.
Jeg vil være uafhængig og med egen husholdning.
Og måske være vært for gamle venner?
Jeg agter at vende tilbage til Indien,
da man kan lære meget på det medicinske område.
Hvis Deres rejse fører Dem dertil,
vil det være mig en fornøjelse at vise Dem rundt.
Jeg burde arbejde i klubben, Alice.
Ikke spadsere en tur.
Det her er arbejde.
Vi har brug for flere medlemmer, og de er her.
Mr. Mondrich. De er kendt på den anden side af Atlanten.
De besejrede McKellan i kun to omgange, ikke sandt?
Det er længe siden.
Jeg har selv bokset.
Men jeg kan naturligvis ikke måle mig med Dem.
De må komme og tale mere med Will i hans klub.
De vil finde den oplivende og gæstfri.
Det er nok den mest fristende invitation længe.
-Lord Featherington, har De tid? -Undskyld mig.
Behøver jeg at påpege, at De ikke løser vores vanskeligheder
ved at forlyste Dem ved spilleborde?
Heller ikke ved, at De bruger penge hos modisten.
Jeg har set de seneste bilag.
De skulle finde en løsning, ikke gældsætte os yderligere.
Tal ikke så højt!
-Vil De ødelægge os helt? -Det klarer De så glimrende selv.
Du smiler, didi.
London har åbenbart noget at byde på.
Der er også vand i Indien.
Min søster leder altid efter grunde til, at jeg bør blive.
Måske vil jeg hjælpe hende.
Det knob holder aldrig.
Den er udmærket.
Du er tydeligvis ikke sejler.
Nu skal jeg.
Undskyld.
Miss Sharma.
Lord Bridgerton.
Du milde! Kom De noget til?
Slet ikke. Vandet er dejligt oplivende.
Ikke sandt, Bridgerton?
Meget oplivende.
Det sømmer sig ikke at stirre.
Penelope, hvad gør du her?
Jeg troede, vi skulle gå tur.
Det havde jeg glemt.
Du gik glip af et optrin ved søen i går.
Min brors spontane svømmetur?
Hvor var du?
Jeg var tvunget til at tage mig af kedelige bryllupsforberedelser,
som mama har givet mig flere af.
Vi kan ikke gå tur i dag.
-Så ses vi i morgen. -Naturligvis.
Undskyld?
Miss Eloise har forlagt sin taske,
da hun var ude i går. Jeg kan hente den. Hvor var hun henne?
De finder den ikke.
Jeg sagde, at Bloomsbury ikke er et sted for en dame.
-Hvad laver De? -Lord Featherington.
Mr. Brookes ser på nogle smykker.
Det er et fint smykke, ikke sandt?
Bestemt.
Det er ikke et godt tidspunkt.
-Han kan komme en anden dag. -Pjat.
Nu er han her, og det er ingen ulejlighed, vel?
Stenene skal bare renses,
men hvad kunne sådan en halskæde indbringe?
Hvis den er meget værdifuld, må jeg passe bedre på den.
Jeg behøver mine rigtige værktøjer for at vurdere den nøjagtigt,
men jeg vil mene, De bør passe yderst godt på den.
Man ser sjældent så fine sten.
Næh, har man hørt magen?
Tak for Deres kyndige bistand, mr. Brookes.
Jeg kontakter Dem, hvis der er andet.
-Ingen kage? -En anden gang.
De sten er så falske som en topundseddel.
Simili af høj kvalitet.
Hvis De kan narre den forslugne vigtigprås,
overlever vi måske sæsonen.
Jeg håber, De ved, hvad De gør.
Der skal alligevel ikke afskediges nogen, mrs. Varley.
Vi må håbe, han har en hel kiste fuld. Ét glassmykke gør ingen formue.
Det er godt, må jeg sige.
Jeg kan andet end at stå nøgen, mr…
Bridgerton. Det betvivler jeg ikke.
De burde informere akademiet.
Selv om to af grundlæggerne er kvinder, må vi ikke komme i undervisningslokalet.
I det mindste ikke med tøj på.
Så De arbejder som model for at følge undervisningen?
-Opfindsomt. -Vil De prøve?
Det er sværere, end det ser ud til.
Sådan?
Hvor længe varer det?
Det kommer an på…
Jeg har brug for at studere den mandlige figur.
Den nøgne figur.
Hvad siger De?
Det er et dejligt sted, ikke?
Det minder mig om slotspladsen på slottet, vi boede på.
Meget beroligende.
Beroligende, ja.
Ingen ville bebrejde dig, hvis du blev syg og meldte afbud til middagen i aften.
Lady Danbury har gjort det klart, at vi alle skal deltage.
Hvornår så du dem sidst?
Den aften, din kære far anmodede om min hånd, tror jeg.
Lord Sheffield gjorde det helt klart, at han ikke støttede partiet.
Så jeg måtte vælge
mellem min familie
og mit hjerte.
Har du fortrudt det valg?
Fra første færd blev din far og jeg draget mod hinanden.
Det er overvældende at møde nogen og føle, at man kender dem.
Som ingen anden.
Det er en høj pris at betale for kærlighed.
Vær ikke bange.
End ikke mine forældres tilstedeværelse kan slå skår i glæden.
Jeg har altid håbet, at du og Edwina ikke skulle vælge mellem velstand og kærlighed,
og nu sker det.
Edwina skal giftes med sit hjertes udkårne.
Og du har altid ønsket at være fri.
Naturligvis, mama.
Vi bliver alle lykkelige.
Lord og lady Sheffields tilbagekomst er overraskende.
Men det bliver dejligt at se familien forsonet, ikke sandt?
Jeg er straks færdig. Vi kommer ikke for sent.
Det er ikke det.
Jeg har holdt øje med dig hele ugen.
Jeg lovede mig selv at støtte dig i dit valg,
men det falder mig svært fortsat at forholde mig tavs.
Du har været alt andet end tavs.
Det er din forlovelse, Anthony.
Dit ægteskab.
Med kvinden, som skal erstatte mig som husets frue.
Anfægter du miss Edwinas egnethed?
Jeg anfægter det eksempel, du foregår med for dine søskende
ved at ægte en kvinde, som du tydeligvis ikke holder af.
Hvorfor kan du ikke se, at dit og fars inklinationsparti
var undtagelsen, ikke reglen?
Fordi I også skal kende glæden ved et ganske særligt ægteskab.
Du burde glæde dig til at ægte miss Edwina,
men du ser ud, som om du er på vej til galgen.
Hvis du ikke ønsker det,
så sig det nu, Anthony, før…
Mine ønsker er irrelevante.
Jeg kan ikke vanære miss Edwina ved at aflyse nu.
Du har ret.
En gentleman kan ikke bryde sit løfte.
Men en kvinde kan.
Det sker ofte med unge damer, som er henrykte over et frieri,
indtil virkeligheden går op for dem.
Hvis miss Edwina hævede forlovelsen, ville ingen bebrejde hende.
Og du ville slet ikke vanære hende
ved at løse hende fra forpligtelsen, før der er afgivet ægteskabsløfter.
Hun ønsker ikke at hæve forlovelsen.
Men kender hun dine sande følelser?
Mine følelser er uvigtige.
Det vigtige er min pligt, som altid har været ægteskab.
Kære skat…
Hvis du tvivler, så se ikke stort på det.
Det er din vigtigste beslutning nogensinde.
Og det ville knuse mit hjerte at se dig fortryde resten af livet.
Og det ville også knuse din fars hjerte.
Du virker fraværende.
Det er bare lidt hovedpine.
På grund af alt postyret.
Er det alt, der går dig på? Jeg har set, at viscounten gør dig ilde til mode.
Jeg håbede, det var overstået, nu da jeg skal giftes med Anthony.
Har han ønsket at være på fornavn?
Nej, ikke endnu.
Men det lyder dejligt, ikke?
Mon Sheffields vil synes om kjolen?
Jeg har en knude i maven. Jeg er så spændt på at møde dem.
Før du gør det,
må jeg fortælle dig noget
om dine bedsteforældre, og deres indflydelse på vores rejse…
Vores gæster er ankommet.
Spar Deres instrukser, lady Danbury.
Jeg ved, jeg skal opføre mig pænt.
De tror, jeg er en ufølsom hejre,
men det vil måske overraske Dem at høre,
at jeg er vært for middagen for Deres skyld.
Deres søsters forlovelse slukker
måske visse håb, De nærede angående viscounten,
men adgang til Sheffield-formuen
vil være en god belønning, ikke sandt?
Et liv i uafhængighed
er ikke en ringe trøst.
Mange ville foretrække det.
Når lidenskaben kølner, og skæbnen griber ind,
har en kvinde så andre
end sig selv?
Kom så.
Vores gæster venter.
Lord og lady Sheffield, det er alt for længe siden.
Lad mig præsentere miss Sharma og miss Edwina Sharma.
Har man set magen?
Er hun ikke præcis så yndig som beskrevet?
Alt for venligt.
Det glæder mig at træffe Dem.
Vi har ventet i mange år på at møde Dem.
Jeg vil vide alt om Dem.
Holder De af dans? Musik?
Gå med os i operaen.
Vi har en udmærket loge, som har samlet støv.
Det er for længe siden, vi har set Dem i byen, lord og lady Sheffield.
-Ja. -Ja, det er det så sandelig.
Mor.
Far.
Jeg holder af opera.
Min søster Kate introducerede mig for den.
Skal vi gå ind i spisestuen?
Ja, kom med mig, mit barn.
Og De må besøge os på Sheffieldgodset.
Det kan ikke måle sig med Aubrey Hall,
men det ligger i en nydelig del af Hertfordshire.
Går De på jagt? Vi har godt fuglevildt, og De er altid velkommen.
Mange tak. Jeg nyder at gå på jagt.
Ligesom Kate.
De to havde nær skudt en hjort, da vi var på landet.
Hvor usædvanligt.
Lærer unge damer at skyde i Indien?
Kun de heldige.
Lord og lady Sheffield,
hvor længe bliver De i byen?
Vi bliver til brylluppet.
Tænk engang, at selveste dronningen holder min datterdatters bryllup.
Det er pænt af Majestæten efter alt det, der skete.
-Så, så. Vi er en stor familie. -Ja, naturligvis.
Selv efter vores datter hjerteløst afslog den mand, vi havde fundet.
Intet mindre end en jarl
med 10.000 tønder land.
Enhver anden ung dame
havde været dybt taknemmelig for sine forældres anstrengelser.
Saucen er dejlig, lady Danbury. Min kokkepige må have opskriften.
Det er vist stikkelsbærrene.
Lady Sheffield, De har en sød tand, så vidt jeg husker.
Og hvorfor? Var han ikke bare kontorist?
Med et barn fra et tidligere ægteskab med en eller anden?
Min mor har et navn.
Lady Sheffield, jeg…
Vi kunne ikke vise os i de bedre kredse i flere år.
Men hun er ligeglad.
Hun sejlede væk fra os med den mand og frarøvede os vores barnebarn.
Børnebørn.
Jeg har to døtre, som De har haft rig mulighed for at lære at kende.
De valgte at undgå os.
Nu har jeg…
Og tro ikke, det var let for mig at blive udstødt af familien.
Jeg var sønderknust. Men med tiden indså jeg,
at Deres hjerteløshed var til gavn for os alle.
Det er ikke passende middagskonversation.
Jeg er enig. Fat Dem.
Da De udstødte mig, gjorde De mig fri.
Fri til at opfostre mine døtre langt fra Deres fordømmelse
og frastødende krav om, at de skulle jagte rigdom
og titler frem for alt!
Du skulle nødig snakke.
Du taler om foragt for rigdom, men du kommer krybende
for at få del i vores formue.
-Lady Danbury har ret. -Jeg ønsker intet fra Dem.
Muligvis ikke, men det gør din datter.
-Mama? -Vores opsparing til hende.
Det fremgår tydeligt af betingelserne,
at hun skal gifte sig med en englænder af ædel byrd for at få den.
Du troede vel ikke, vi ville lade endnu en generation besudle
Sheffieldnavnet, vel?
Didi, hvad taler de om?
-Hvad har du gjort? -Anthony, vidste du det?
Jeg kan forklare alt.
Hende der har arvet din hang til at omgå sandheden.
Eller måske har hun arvet det fra sin far.
Så er det nok.
De blev nok udstødt fra det gode selskab på grund af Deres manglende pli.
De viser ikke familien Sharma fornøden respekt, og jeg finder mig ikke i det.
-Jeg synes… -Jeg finder mig ikke i det.
Lady Mary har opfostret sine døtre fint.
De er begavede, venlige og loyale kvinder
og gør begge forældre ære.
Da De tydeligvis ikke vil bringe Deres anseelse i fare
ved at omgås den slags,
så lad være med det. De kan gå.
Det kan De ikke mene!
Få deres vogn kørt frem. De kan vente udenfor.
Og vent ikke en bryllupsinvitation.
De vil ikke modtage en.
Det her overskrider alle grænser.
Og hvis du tror, du arver så meget som en mønt,
tager du grusomt fejl.
Lord Bridgerton, lady Bridgerton.
-Undskyld… -Vi bør alle gå.
Ja.
Tak for i aften, lady Danbury.
Det var oplysende.
Deres Nåde…
Farvel.
-Du løj for mig. -Hør nu, bon.
Lord Bridgerton!
Lord Bridgerton, må jeg tale med Dem?
-Vi må gå. -Jeg beder Dem.
Mor, vi ses derhjemme.
Edwina er uskyldig. Hun anede det ikke.
Rejsen, at finde en mand. Jeg ville hende det bedste.
-Vær ikke vred på hende. -Det er jeg ikke.
Hun vidste lige lidt som jeg om Deres list.
-Ikke en list. -Medgiften er vel væk
med Sheffields retræte.
Kerer De Dem om en medgift? De fik Sheffields til at fjerne den.
Det er beklageligt.
Miss Edwina og jeg er blevet ført bag lyset,
og det er bedst at hæve forlovelsen, før den forvolder mere ufred.
Jeg vil ikke skade hendes ry. Min mor og lady Danbury lægger en plan…
Der bliver ingen plan. Jeg forstår det ikke.
Hvorfor foreslår De det her?
De har villet giftes med min søster
på trods af mine indvindinger, og nu vil De vrage hende.
Hvorfor?
Og kom ikke her med Deres snak om medgift, for De ikke har brug for den.
Hvad har hun gjort?
Intet. De har gjort ægteskabet umuligt.
-Men jeg rejser til Indien. -Det er ikke langt nok!
Tror De, der er et sted på Jorden,
De kan rejse til, som er langt nok væk til at lette min smerte?
Jeg er en gentleman.
Min far lærte mig at bete mig med ære, som nu hænger i en tynd tråd,
der bliver stedse svagere, for hvert øjeblik jeg er sammen med Dem.
De er mit livs forbandelse…
…og alt, hvad jeg begærer.
Nat og dag drømmer jeg om Dem.
Og det, jeg…
Ved De, på hvor mange måder en dame kan blive forført?
Jeg kunne lære Dem meget.
Det har jeg ikke bedt om.
At blive plaget af disse følelser.
Skjule dem for min søster.
Blive forrykt, når De kommer ind i et lokale.
De samstemmer.
Det er uholdbart.
Umuligt.
Hvis jeg gifter mig med Deres søster, binder det os sammen for evigt.
Og hver dag af mit ægteskab vil jeg
begære Dem, drømme om Dem,
frygte den dag, min sidste rest af ære forsvinder.
Er det den fremtid, De ønsker for os?
For Deres søster?
Jeg må gå.
Skal vi sidde her som statuer?
Jeg vil til bal og vise min forlovede frem.
Varley?
Har vi ikke modtaget nogen invitationer, De har overset, til i aften?
Nej, frue. Der er intet kommet.
Måske har måden, hvorpå Prudence blev forlovet, bragt os i unåde igen.
-Er det nu min skyld? -Det sagde jeg ikke.
Du planlagde ikke at møde fætter Jack i orangeriet, vel?
Vi er heldige stadig at have en kokkepige og hver sin kammerpige, ikke?
Ikke én invitation, siden vi kom tilbage fra landet.
Jeg skal klage til postbuddet.
Det er ikke morsomt.
Vi er en fin familie.
Men i årevis har jeg måttet tåle det bedre selskabs foragt
af forskellige årsager.
Vi var velsete, da De var eftertragtet,
men da De er afsat, er vi udstødte igen.
Så bør vi hæve den parodi af en forlovelse.
Det er ikke en mulighed.
Lord Cowper.
Hvad ville han Dem?
Han vil investere i minerne. Det vil mange.
De keder sig og har for mange penge.
-Tag dem. -Minerne er værdiløse.
Der er ingen rubiner.
Hvordan kan de vide det? Vil de sejle til Amerika?
De mener det.
Familiens fremtid er på spil, Deres Nåde.
Aldrig har jeg været mere alvorlig.
Få dem til at investere. Tag alt, De kan få.
Så bliver vi rige igen.
Prudence får et flot bryllup,
og jeg skal aldrig mere tåle det bedre selskabs foragt.
Edwina?
Siden viscounten begyndte at opvarte mig, har jeg fornemmet, du skjulte noget.
Nu ved jeg, jeg havde ret.
Affæren med Sheffields og deres penge.
Du stolede ikke nok på mig til at fortælle mig det.
Jeg er virkelig ked af, at jeg skjulte det for dig og mama.
Efter appas død påtog jeg mig at tage mig af vores affærer.
Jeg skrev til Sheffields, og da jeg hørte om deres betingelser,
øjnede jeg en løsning på alle vores problemer.
Jeg troede, jeg gjorde det rette ved ikke at bebyrde dig med det.
Men du skal vide,
at det har pint mig hver dag.
Jeg er ikke længere en lille pige, Kate.
Jeg er en voksen kvinde, klar til at blive hustru.
Ja.
Det ved jeg.
Hvis lord Bridgerton ikke ønsker at hæve vores forlovelse,
er Sheffields formue ligegyldig, ikke?
Når jeg er gift med viscounten, er der penge til at sørge for os alle.
Han er så gavmild, som han er rig.
Jeg er vist på, viscounten vil sørge for dig og mama.
Han…
Måske.
Men, Edwina, det bør ikke være din byrde at bære.
Er det en byrde at gifte mig med den, jeg elsker?
Elsker du ham?
Så ædelt, som han forsvarede os i aften, hvordan kan jeg så andet?
Jeg ønsker af hele mit hjerte at blive hans hustru.
Hans viscountess.
Men så må han tilgive os.
Tror du, han vil det?
Det ved jeg ikke.
Jeg er snart tilbage.
Sig ikke, De kommer med flere rettelser på dette ukristelige tidspunkt.
Kun nu kunne jeg slippe uset væk. Og tværtimod.
-Jeg vil spørge om Deres mening. -Nå, så det vil De?
Se ikke så tilfreds ud. Det vil næppe gentage sig.
Jeg har spørgsmål om det, som står i denne pamflet.
Idéerne kan udfordre svage hoveder.
Måske er Deres formidling mangelfuld.
Måske har De ikke set nok af verden til at forstå dem endnu.
Pligt.
Mere end love eller tro er det ofte det,
som holder sammen på vores skrøbelige samfund.
Pligt overfor rang og titel.
Troskab mod familienavnet.
Det kræver både komplet underkastelse og total opofrelse.
Men hvad sker der, når pligten
er i strid med ens inderste ønsker?
Så er der mulighed for en betragtelig skandale.
Det eneste spørgsmål er,
om de involverede parter lytter til min advarsel,
eller er det allerede for sent at vende tilbage til pligten
og vende begæret ryggen?
Miss Sharma.
De fortsætter med at ride om morgenen.
Det gør De også.
-Jeg kunne ikke sove. -Heller ikke jeg.
Har De besluttet Dem?
Jeg har spekuleret, men jeg ser kun en udvej.
Jeg taler med miss Edwina i dag…
…og afslutter det.
Kun sådan kan vi to slippe ud af denne umulige situation.
Når forlovelsen er forbi, behøver vi aldrig at mødes igen.
Det bliver, som har vi aldrig mødtes.
Det må De ikke gøre. De må ikke knuse min søsters hjerte.
Hun er god og hæderlig. Hun er det sødeste menneske.
Hun har været mig en kærlig søster,
og jeg kan ikke leve med mig selv, hvis jeg fratager hende hendes lykke.
Jeg forstår det ikke. De har hele tiden været imod ægteskabet.
Jeg tog fejl! Jeg vil ikke være skyld i, at De mister Deres ære,
eller at Edwina skal lide.
De mente, hun var perfekt. Det vil De genfinde troen på.
Jeg beder Dem.
Jeg beder Dem, lord Bridgerton.
Anthony.
Hold dit ord. Gift dig med min søster hurtigst muligt.
For den følelse, som martrer os, vil gå over.
Den vil blive til at udholde.
Og snart vil vi glemme den.
Ren lidenskab. Sådan skal det gå.
Meget vel.
Brylluppet vil finde sted hurtigst muligt.
Tekster af: Henriette Saffron