EN NETFLIX-SERIE
En brudgum lämnad vid altaret.
En förkrossad blivande brud.
Ett kungligt bröllop i förödelse.
Sensationellt? Javisst.
Men är det sant?
Undertecknad handlar förvisso i skvaller och spekulationer, kära läsare,
men felaktiga uppgifter?
LADY WHISTLEDOWNS SOCIETETSBLAD
Aldrig.
Förklaringarna till varför fröken Edwina försvann från altaret är många fler
än någon kan begripa.
Men vi får inte glömma att det var Hennes Majestät drottningen
som placerade den unga fröken på den speciella scenen
och att det möjliggjorde det dramatiska avskedet.
Undertecknad hoppas…
Min droska.
…för såväl Hennes Majestäts skull
som för familjerna Sharmas och Bridgertons skull
att det snart kommer en officiell förklaring.
Annars kan societeten rusa iväg med sina brokiga fantasier.
Fröken? Baden är klara.
Jag är klar.
Prova liljetvålen idag.
Den är bra för nerverna.
Var är er bror? Han borde vara här nu.
Han står väl vid altaret och väntar på Edwina.
-Jag vill inte veta av något hån. -Hon hånar mig.
-Ser ingen fördelarna med denna…tragedi? -Tårtan?
-Konstigt att jag hånar dig. -Bror. Tack för att du kom.
-Har ni redan ätit? -Du får äta senare.
Nu är det väldigt viktigt att vi agerar snabbt
för att undvika oönskade konsekvenser efter din olyckliga…
…sabbade vigsel?
Beror allt det här verkligen på att en kvinna ändrade sig?
Tyvärr är det så.
Anledningen är dock oviktig. Vi måste hantera konsekvenserna.
Jag tycker att det är en härlig morgon för att ta en promenad
tillsammans och enade som den respektabla familj vi är.
Respektabla?
Bör inte en sådan ha en hederlig man som överhuvud?
Bror.
Är det något mer vi borde få veta? Eller kanske bara jag?
Förlåt mig.
Om det är en promenad du vill ta, mor, så går vi om en timme.
Jag blir lite sen. Butiksärenden.
Jag behöver nya handskar så att jag ser mer enad och respektabel ut.
Jag behöver ingen kappa.
Det är varmt där vi ska göra butiksärenden
i stan.
Fröken Bridgerton.
Rakt in i elden.
Det är något jag tycker om.
Kom ihåg, det var en ömsesidig överenskommelse
i ett privat ärende fröken Edwina och viscounten emellan.
Det är allt vi säger om det.
God dag, lord Fife.
För vissa.
Är det här vår plan? Att låtsas som om inget har hänt?
Det gör vi inte.
Vi väljer bara att sköta det privat och i vår egen takt.
Skandaler kan skada ens rykte, men de gör oss inte svarsskyldiga.
Societeten har överraskande kort minne.
Så här dags om en vecka
har de säkert en större historia att sänka tänderna i.
Vi kan fortfarande hitta er en make den här säsongen, fröken Edwina.
Då har ni bättre fantasi än jag. Jag kan inte föreställa mig något större.
Titta inte.
Fröken Patridge. Vilket underbart väder.
Ja, min herre.
Vi blir sena till familjen Goring. Skynda på nu.
Vilken överraskning att se er ute bland folk så snart, lady Bridgerton.
Lady Featherington, vi har inte sorg direkt.
Ingen förstår smärtan av en uppbruten förlovning bättre än jag.
Jag trodde aldrig att vi skulle överleva herr Bridgertons gräl med fröken Thompson.
Men här står vi nu.
Fröken Thompson är lady Crane,
Philippa är fru Finch, och Prudence är förlovad.
Ja, visst är det lustigt hur saker alltid löser sig?
Ja. Jag önskar er all lycka med era företaganden, lady Bridgerton.
Vi beklagar verkligen, lady Bridgerton.
Kom, Penelope. Prata inte hål i huvudet på dem.
Vilken vacker droska, Ers Majestät.
Orkar hästarna dra allt guld?
Vad gjorde du på det där tryckeriet mitt under din brors så kallade bröllop?
Jag vet att det är du. Lady Whistledown i egen hög person.
Ers Majestät…
Nekar du blir straffet bara hårdare.
Du var smart, fröken Bridgerton.
Förra säsongen bad jag dig avslöja vem skribenten var.
Då hittade du, lägligt nog, inte en enda misstänkt.
Jag kan inte manipulera Ers Majestät.
Det är märkligt att du inte är mer omskriven i bladet.
Du tycker visst illa om societeten, har jag hört.
Precis som vår skribent.
Du inser väl att pennans makt kan användas i större syften än hån och skvaller?
Lady Whistledown kan alliera sig strategiskt med kronan,
om hon skulle vilja det.
Det skulle jag, men jag försäkrar er att jag inte har den makten.
Då så…
Du är hellre min rival.
Vet du vad som kommer att hända när jag avslöjar din hemlighet?
Folk kommer att vilja hämnas.
Din familjesituation må se illa ut nu,
men den kan bli värre.
Jag kanske kan lösa problemet.
Du har tre dagar på dig att överväga förslaget och ta ditt förnuft till fånga.
Om du inte gör det
kommer jag att använda mina resurser och krossa dig som en orm.
Stoltheten kanske inte är dig lika kär som andan.
Lady Cowper.
Lady Eaton.
Lord Hall.
Lord Cho.
Efter allt som hände med hans köksflicka förra säsongen
vågar lord Cho ignorera mig.
-Vi vet vad vi har för händerna. -Vi ska inte ge upp kampen.
Vi förlorar allt om vi flyr.
Jag vill fly det här rummet.
Societetens uppfattning stärks för varje dag den består.
Vi behöver kanske en annan förklaring.
Vi har redan erbjudit en. Vi kan inte ändra oss nu.
Vi kan inte tala om orsaken,
men vi kan visa dem att vi inte bryr oss om den.
En bal.
Ja, en gemensam sådan. Det bevisar att vi talar sanning.
Det var ett ömsesidigt beslut mellan alla inblandade.
Det är ingen skandal och våra familjer är inte osams.
På en bal kan Edwina hitta en ny friare.
Ännu en bal?
Ska vi ge societeten chansen att studera vraket på närmare håll?
En bal kan fungera.
Viscounten och min syster har ju varit bra på
att dölja sina sanna känslor för alla andra hittills.
-De kan gott göra det lite längre. -Edwina…
Newton.
Ursäkta mig. Newton, ut med dig. Ut.
Hur kan jag ha varit så blind?
Var det alltid så synligt?
Om det här ska gå…
Ni två måste hålla er på motsatta sidor av rummet hela kvällen.
-Lady Danbury! -Det sista vi behöver
är att någon ser något opassande.
Ursäkta mig, lady Danbury. Jag förstår inte vad ni menar.
Det hon menar, Anthony, är att det bara är vi i det här rummet som vet sanningen.
Och så ska det helst förbli. För er skull också.
Om ni så mycket som sneglar på varandra kommer vår plan att gå i stöpet.
Är vi överens?
Javisst.
Ja, lady Danbury.
Anthony.
-Kan den här planen fungera för dig? -Mor…
Jag frågar på grund av vad som hände sist du stod så nära fröken Sharma.
Vi hade inte hamnat här om…
Oroa dig inte. Jag ska spela min roll.
Och sedan?
Den här planen…
Den är en tillfällig lösning.
Om vi lyckas kommer skandalryktena att dö undan.
Då kommer du ändå inte att ha någon att gifta dig med.
Eller har dina planer förändrats?
Du inser väl att vår familj överlever
vare sig jag gifter mig eller inte? Jag har syskon.
Ja, det har du rätt i, men…
Är dina bröder lösningen?
Vill du ha mig att säga att jag gjorde fel?
Att jag aldrig skulle ha friat till fröken Edwina? Det förstår jag.
Jag vet att jag har gjort fel.
Fler fel än du och pappa någonsin kommer att veta om.
Planen kommer att fungera. Det kommer du och lady Danbury se till.
Har du sparat alla?
Du verkar ha vartenda utgivet nummer.
Dubbelt upp. Jag har två av varje.
-Eloise, varför…? -Drottningen tror att jag är Whistledown.
Gäckas du?
Jag har tre dagar på mig att erkänna. Hon har hotat min familj.
Jag får slänga dem. Om drottningen ser dem verkar jag ännu mer skyldig.
Men du är ju oskyldig. El, vilket fruktansvärt misstag.
Vi får gå till Hennes Majestät.
-Hon måste ta sitt förnuft till fånga. -Ja, hon är ju så förnuftig.
Varför tror hon att det är du? Visst är du frispråkig och viljestark…
En av lakejerna såg mig hos Theo.
Jag vet. Jag borde ha lyssnat på dig.
Jag var självisk, och nu kan jag ha utsatt Theo för fara.
-Hon tror att han är inblandad. -Men ni är ju inte det!
-Jag måste varna honom. -Nej, gör inte det.
Du ska hålla dig borta från Theo och tryckeriet.
Vänta tills lady Whistledown trycker sitt nästa blad.
Om du har tur kan det stå något där som bevisar din oskuld.
SÖMMERSKA
-Jag måste tala med madame Delacroix. -Ni ska inte komma hit.
Det är brådskande.
Är Hennes Majestät drottningen inblandad nu?
Hon har alltid varit det.
Hon har känt sig hotad av Whistledown ett tag.
Jag har ifrågasatt Hennes Majestäts smak och omdöme.
Det ingick inte i överenskommelsen.
Det var lika lönsamt för bådas verksamheter.
Ni visste att det inte var riskfritt.
Ja, men inte att det hade med Englands drottning att göra.
Jag hoppades att ni hade hört något
som kunde ge Hennes Majestät vad hon är ute efter.
Beundran, gillande, beröm.
Kan ni inte hitta på något själv?
Vad ska jag göra?
Min bästa vän har fått problem på grund av mig, och…
-Jag vet inte vad jag ska göra. -Ni kan avslöja er själv.
Ta fröken Eloises plats.
-Men då måste Hennes Majestät tro er… -Det är högst osäkert.
Hennes Majestät skulle tro att jag ville hjälpa en vän,
om hon ens tog emot mig.
De är så vackra.
Dina ritningar.
Jag ville skicka in dem till ett berömt damskrädderi i Frankrike
och utveckla mitt företag vidare.
Men nu har jag blivit medhjälpare åt Londons mest ökända skvallerskribent.
Jag ser till att ni inte blir indragen. Det har ni mitt ord på.
Nu borde jag gå.
Ursäkta att jag störde.
Det finns en sak en dam aldrig skulle göra.
Hon skulle aldrig ha på sig något hon vet att hon är ful i.
Skriv något om fröken Eloise hon inte skulle skriva om sig själv.
Ja…
Ni förstår väl vad drottningen skulle tro då?
Det gör jag inte. Jag kan inte förstöra för min vän.
Självklart inte.
God natt.
Bror. Inte visste jag att du skulle komma.
Inte jag heller.
Akademien verkar erbjuda en annan typ av utbildning än jag trodde.
Eller snarare precis vad jag trodde.
-Vill du ha ett glas? -Kan vi gå någonstans tystare?
Det är fest, bror.
Något är det.
-Gör du det här varje kväll? -Kom du för att skälla ut mig?
Jag menar bara att du förvisso är den andre sonen,
men det betyder inte att du inte har plikter.
Du är bara tvåa.
Har det här något att göra med dig och systrarna Sharma?
Den äldre, menar jag.
Det är inte bara mamma som ser hur du ser på henne.
Hur länge ska du straffa dig själv och vältra dig i din bedrövelse?
-Glöm det. Ha det så roligt, Benedict. -Det ser kanske mörkt ut nu.
Men om jag har lärt mig något här
är det att det nästan alltid handlar om ens…perspektiv.
Jag ser på en tavla,
och om jag inte tycker om den kan jag alltid blanda till nya färger.
Jag skulle aldrig slänga bort hela målningen.
Du kanske kan göra på liknande sätt med ditt eget liv.
Dricker du te igen?
Raka dig åtminstone.
Lady Danbury.
Lady Mary. Fröken Sharma.
Fröken Edwina, jag…
Vad snällt av er, lord Bridgerton.
Kom ihåg att innan vi skickar inbjudningarna
måste vi se ut som om vi är goda vänner.
Ska vi gå in?
Låt er inte avskräckas.
Lägger vi allt bakom oss gör de också det.
Ni måste förlåta mig, lady Mary. Jag har inte bett om ursäkt ordentligt.
Det är ingen överraskning direkt.
Män tar ofta god tid på sig att erkänna sin skuld.
Det är ett privilegium, i sanning.
Ni har all rätt att försmå mig.
Men jag måste ändå säga er att det inte alls var min mening
att orsaka er familj så stora problem.
Jag kan inte lägga hela skulden på er, lord Bridgerton.
Jag har varit frånvarande för länge.
När min man dog borde jag ha burit familjens börda, inte Kate.
Hon har offrat allt för mycket för vår skull.
-Lady Hood. Vad trevligt att träffa er. -Detsamma, lady Mary.
-Och lord Bridgerton. -Ja.
Herr Mondrich.
Featherington.
Jag tar en konjak.
Det här var inte vad jag väntade mig.
Ursäkta mig?
Jag hade velat höra etablissemangets ägare berätta sina många historier.
Från tiden som boxare, kanske. Jag har faktiskt aldrig gillat sporten.
Boxning är inte för alla.
Man måste ha is i magen och ha en käke av järn.
Det var ett intressant påstående.
Min kusin lord Featherington hade ingetdera, Gud bevare honom,
men han beundrade er mycket.
Jag är hedrad, fast det visste jag inget om.
Ni måste ha träffats. Han gick ofta på matcher.
Ja, men jag var antagligen upptagen med matchen i fråga.
Man får inte bli distraherad i ringen.
Ja, fara kommer ju med ert yrke.
Men min kusin hade noga förteckningar över alla sina skulder och…
…vadslagningar.
Jag påträffade just en ganska stor sådan själv.
Jag tänker inte försvara mig mot grundlösa anklagelser, min herre.
Det ska ni inte göra heller.
Jag respekterar en arbetande man oavsett hur han tjänar sina pengar.
Jag frågar er inte mer än ni frågar mig.
Grundlösa anklagelser är inte bra för någon av oss.
Och det verkar som om ni behöver all hjälp ni kan få.
Tryckeriägaren har gått hem för dagen. Ni får komma tillbaka.
Jag är inte ute efter tryckeriet.
Är ni galen?
-Blev ni inte ens lite glad att se mig? -Folk från palatset har frågat om mig.
Jag fick nästan sparken.
Ja, det kan vara mitt fel.
Drottningen såg mig komma hit och tror nu att jag är lady Whistledown.
Visst är det dumt?
Det som är dumt är att ni tyckte att ni kunde komma hit igen.
Vill ni ha fler böcker?
Va?
Nej, jag kom för att se till att allt var bra med er.
-Så att vi kan prata ihop oss. -Prata ihop oss?
Det här är inte förvånande.
Vad menar ni?
Att ni är en fin dam som aldrig har upplevt verkliga svårigheter i livet.
Ni har er familj som skyddar er.
Er societet. Men jag…
Det har inte jag.
Ni har roat er färdigt, fröken.
Åk nu hem till Mayfair igen innan jag får mer problem.
Både fröken Cowper och fröken Goring
verkar köpa att bröllopet avlystes på grund av ett ömsesidigt beslut.
Det var bra.
Tja. Jag verkar vara en bra lögnare.
Jag kanske lärde mig det av dig och viscounten.
Edwina.
När ska du förlåta mig?
Ska jag be om ursäkt varje dag resten av mitt liv?
Jag har alltid bara velat göra dig lycklig, Bon, så tro mig,
jag lider så av att ha gjort dig olycklig.
Jag minns böckerna du läste för mig från appas bibliotek.
Det var berättelser om kärlek och lyckliga slut mot alla odds.
Trodde du verkligen på dem? Eller har allt du har sagt varit lögn?
Det är klart att jag tror på kärlek.
Det är klart att jag tror på lyckliga slut.
Du såg hur lyckliga appa och mamma var.
Jag såg att även det slutade i en tragedi.
Det finns inga lyckliga slut, Kate.
Inte i verkligheten.
Fröken Sharma.
Jag skulle vilja tala med er ostört.
-Bara tala. -Vi har inget att tala om, min herre.
-Vi kysstes. -Nej.
Inget hände mellan oss. Det är otänkbart.
Ni var min systers trolovade. Vi kan omöjligt ha kyssts.
Menar ni allvar?
Det var hemskt det vi gjorde.
Vi borde skämmas för det vi gjorde.
Lady Danbury. Lady Bridgerton. Vilken överraskning.
Ni vet väl att min släkt har ett eget rum här, lady Cowper?
Är det inte där borta?
Det är rummet där det står "Danbury" precis ovanför dörren.
Vad trevligt att se er båda.
Jag hade trott att ni behövde vila efter förra veckans ansträngningar.
Tvärtom. Jag har anordnat en bal senare i veckan.
Har ni inte fått inbjudan?
Oj då. Vi får se om det finns plats. Det blir säkert fullt hus.
Ni har verkligen många järn i elden.
När man besöker vildmarken får man ibland göra vilda saker.
Hade jag inte åkt på jaktresan hade jag inte hittat gruvorna.
-Här har vi henne. -Colin.
Kusin Jack.
Jag sa just till lord Featherington att jag blev intresserad av hans gruvor
när jag såg halsbandet du hade på dig på min brors bröllop.
Blev du det?
Ni talar förnuftigt, Bridgerton. Låt mig tänka på saken.
Jag väntar med spänning.
Resten av societeten är hänryckt av dina fynd.
Följer du mig ut?
Jaså, ska du bli investerare?
Jag trodde inte det, men jag har börjat tänka om.
Det är stora pengar att riskera, men jag är lockad.
Det vore ett sätt att göra mig ett namn, som din kusin.
När vinsterna kommer in tjänar båda våra familjer på det.
-Det gör det hela mer lockande. -Ser du upp till min familj?
Jag umgås inte med folk jag ser ner på.
-Så har jag aldrig tänkt. -Jag förstår.
Vår relation har utvecklats så naturligt under många år,
att man kan ta den för given.
Du har alltid funnits där och varit mig trogen, Pen.
Jag tycker inte att jag förtjänar sådant beröm för det.
Vad är det?
Ingenting.
Jag glömde nästan. Får jag be dig om en sista tjänst?
Tills avtalet med din kusin är bekräftat vill jag inte att Anthony får höra nåt.
Kan du låta bli att berätta för Eloise?
Jag vet att ni inte har hemligheter, men…
Herr Bridgerton.
Jag visste inte att vi hade besök.
Fröken Penelope följde mig ut
medan jag tjatade om dumma saker jag inte kan tala med någon annan om.
Måste jag påminna dig om vad vi sa om vilka som får investera i vårt företag?
"Vårt företag" låter så fint.
Jag försökte avråda herr Bridgerton, men han är envis.
Trots situationen verkar han ha bestämt sig.
Det är ju situationen som driver på honom.
Han vill så klart ha ett avtal nu
innan alla slutar göra affärer med honom och hans familj.
-Fler räkningar, fru Varley? -Inbjudningar, min herre. Ganska många.
Varför skulle vi inte få det?
-Inbjudningarna är klara att delas ut. -Utmärkt, fru Wilson.
Stackars Augie har fortfarande hosta, så hertiginnan kan inte komma.
Det gör det ännu viktigare att vi andra hjälps åt med temat harmoni…
…och samarbetar för att imponera på gästerna.
Om vi får tillräckligt med stöd kanske drottningen kan glömma bröllopet.
-Jag kvävs här inne. -Eloise, vännen?
Mår du inte bra?
Oroa dig inte, mamma. Jag kommer på din bal.
Du spelar med i farsen som oss andra.
Jag gör det här för vår skull.
Du kanske skulle kunna ändra temat.
Har Whistledown inte kommit idag?
God dag, familjen Bridgerton.
-Jag tänker erkänna. -Va?
Jag vet allt om Whistledown.
Jag kan låta trycka ett annat blad som drottningens bundsförvant.
-Ska du få hjälp av herr Sharpe? -Jag vill aldrig höra talas om honom igen.
Det är för min familjs skull. Då får vi drottningen på vår sida igen.
Då struntar resten av societeten i vår skandal.
Eloise, gör inget förhastat nu.
Vi har ont om tid. Jag får väl låtsas att jag är Whistledown.
Du kan inte ljuga om det så länge. Vad händer…
Vad händer när den riktiga Whistledown skriver igen?
Jag struntar i vad hon gör eller inte gör. Hon är död för mig.
Pen, jag har bestämt mig.
Det ger mig mer tid att hitta henne, så att hon får sota för sina synder.
Jag vill bara tacka dig.
Du har alltid varit en trogen vän, under alla omständigheter.
FAMILJEN BRIDGERTONS BAL 25 JULI 1814
Vad är det med svek som är så nervkittlande?
Societeten har sannerligen upplevt detta alldeles speciella vanvett
efter att bröllopens bröllop inte alls blev som utlovat.
Dock har undertecknad fått mycket säkra besked
om att viscountens misslyckade vigsel kanske inte är det enda sveket
vår kära familj Bridgerton har att hantera för tillfället.
Ser man på. Det var oväntat.
Det är fortfarande tidigt.
-Ska vi spela ändå, frun? -Det behövs inte.
Då går jag till min ateljé. Jag vill inte omge mig med bedrövelse.
-Vänta. -Jag vet vad du tycker.
Stanna och dansa.
Vi ska dansa.
Ett nytt perspektiv.
Dansa? Med vem?
Anthony.
Hyacinth!
Ja, bror.
Kom ner och dansa med mig.
Då vill jag också dansa.
Kom.
Visa änkefrun vad ni har lärt er på alla lektioner, herr Bridgerton.
Han är bättre än jag.
Spela något livligt. En logdans, kanske.
Det var harmoni du valde som tema i afton, mamma.
Vad sägs om en kadrilj?
Vi kanske borde börja med maten.
Ja.
Med tanke på societetens vanliga godtrogenhet
måste jag erkänna att jag är förvånad att de inte trodde på oss, lady Danbury.
Vad hände?
…kom precis, frun.
Vi kanske ska fråga dem.
Fru Wilson, är något på tok?
Det här kom precis, frun.
Är det lady Whistledown?
-Är det ett nytt blad, mor? -Det kan man gott säga.
Nu får vi veta varför ingen är här.
Om man kan destillera ner våra liv till summan av våra val,
så har fröken Eloise Bridgerton sannerligen gjort ett farligt
och kanske förödande val.
Hon har tydligen setts utan förkläde med opassande sällskap.
Politiska radikaler, kan sägas.
Ni ser lycklig ut, frun.
Våra grannar kommer nog att vara svartmålade ett tag.
Ni kan fortsätta med överenskommelsen med Colin Bridgerton.
Kanske den unga fröken tänkte länge och väl på sina olika valmöjligheter.
Eller så fattade hon kanske förhastade beslut.
Hur det än gick till måste vi alla komma ihåg
att som man bäddar
får man också ligga.
Kan vi åka hem, Bon?
-Som om du bryr dig om vad jag vill. -Edwina, du är elak…
Våga inte försöka göra mig till den elaka.
Jag kanske inte vet vem jag är,
men jag vet att jag är mer godhjärtad än du.
Vad gör ni här ute?
Ursäkta.
-Nej, stanna. -Ni var här först.
-Jag skulle just gå. -Det är ert hus.
-Det spelar ingen roll. -Det borde det göra.
-Måste ni envisas? -Ni envisas ju.
-Medan ni kompromissar? -God afton.
Samtycker ni aldrig?
Ni har varit sådan här sedan vi träffades där i skogen.
Obstinat, omedgörlig och obeveklig inför sunt förnuft.
Jag förstår att det är svårt för en man som ni.
En som alltid får som han vill, som ger order…
-Jag ger er inte order. -Jo, men jag lyssnar inte på er.
-Det borde ni göra. -Jag lyssnar inte om jag inte samtycker.
Att det har tagit er så här lång tid att acceptera det…
-Vet ni varför? -Det vet ni inte själv.
-Förtrolla mig med er självkännedom. -Jag har aldrig mött någon som er.
Det är vansinne.
Ni äter upp hela min själ.
Min familj är nära att förgöras.
Jag är ganska säker på att alla mina syskon föraktar mig.
Även mor, trots att jag har levt nästan uteslutande för dem.
Ändå är det enda jag kan tänka på och det enda jag andas för…
…er.
Tror ni att jag vill ha det så här?
Jag kämpar mot tankarna på att bara vilja vara med er.
På att vilja rymma mer er.
På att vilja följa mina orenaste…
…förbjudna lustar.
Det spelar ingen roll hur mycket jag påminner mig själv om
att jag är en gentleman och ni en dam.
Och den… Den där doften.
Den har präglat mitt sinne
sedan kvällen på terrassen utanför balen i orangeriet.
Liljor.
-Ni måste sluta. -Måste jag sluta?
Det finns inget annat. Ni måste sluta.
Det är ju ni som hela tiden har fått min värld ur led
och fått mig att tänka om i allt som jag har tänkt.
Jag kom hit för att rädda min familj.
-Allt jag har gjort… -…har varit för dem.
-Ja.
Det är ni som måste sluta.
-Innan… -Innan vad?
Innan vi gör något för vår egen skull?
Gå in, är ni snäll.
Gå
in nu.
Vad sa jag om att ge mig order?
-Jag ska sluta. -Sluta inte.
Jag måste tala med fröken Sharma.
Jag vet att det är tidigt. Säg bara att jag är här.
Det går tyvärr inte, herrn. Hon verkar inte vara här.
En av hästarna är också borta.
Kom igen!
Fröken Sharma!
Nej! Fröken Sharma!
Kate!
Nej…
Kate!
Undertexter: Sara Palmer