‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫תישארי איתי. קדימה.‬
‫תישארי איתי.‬
‫אדוני הלורד!‬ ‫-חדר!‬
‫אלוהים! קייט!‬
‫התקשרו לרופא מיד!‬
‫יש לה חתך בעורף.‬
‫הפעלתי עליו לחץ, אבל צריך לתפור.‬
‫מיס שארמה? את שומעת אותי?‬ ‫-שמיכה. היא עדיין רועדת!‬
‫תן לי לעבוד.‬
‫מה קרה? המשרת שלי ראה שהכנסת את מיס שארמה.‬
‫היא בסדר?‬
‫אני לא יודע.‬
‫אתה בסדר?‬
‫זו אשמתי.‬
‫הכול אשמתי.‬
‫אנתוני.‬
‫איפה היא?‬
‫חלף שבוע מאז הפרסום האחרון שלה.‬
‫היו אמורים להיות כבר‬ ‫שני פרסומים, אם לא שלושה.‬
‫אולי לא היה לה עוד‬ ‫מה לומר על הפרחחית הקיצונית,‬
‫אלואיז ברידג'רטון.‬
‫אתה שם. מה עשית עם עלון השערוריות שלנו?‬
‫אין היום כלום. רוצה עיתון?‬
‫שטויות.‬
‫אני מקווה שוויסלדאון תחזור לכתוב‬
‫בזמן לסקר את נישואיי הקרובים.‬
‫אולי היא הניחה את הקולמוס‬
‫כדי שלא תצטרך לכתוב על אירוע משעמם שכזה.‬
‫או שאולי סיימה להרוס את חיי אחרים.‬
‫אימא, ברצוני לבקר את אלואיז. חלף שבוע.‬
‫כף רגלך לא תדרוך בבית ההוא. את מבינה אותי?‬
‫אז מה מצבנו מבחינת מר ברידג'רטון?‬
‫מתקרבים. אפגש איתו אחר הצוהריים.‬
‫טוב ויפה. אינך חושב‬ ‫שהגיע הזמן להוציא קצת מרווחינו?‬
‫יש לנו די והותר.‬
‫אני מניח שאשמח לארון כלי נשק גדול יותר.‬
‫חשבתי יותר על סוג של מסיבה.‬
‫וארלי.‬
‫לורד פת'רינגטון ואני רוצים לערוך נשף.‬
‫רעיון מצוין.‬
‫כדי שסוף סוף נחגוג את אירוסינו?‬
‫כדי שסוף סוף נחגוג עבור כולנו.‬
‫וארלי, אני רוצה‬ ‫עושר ורהב וזהב. הטוב ביותר.‬
‫ונקרא לו…‬
‫"נשף פת'רינגטון".‬
‫כמה מקורי.‬
‫אשלח הזמנות מיד, גברתי.‬
‫מה לגבי משפחות ברידג'רטון ושארמה?‬
‫בהינתן מצבן החברתי.‬
‫יכול להיות מלהיב לראות את שתיהן יחד שוב.‬
‫כולם אוהבים קצת דרמה.‬
‫כולם יודעים שמיס שארמה‬ ‫טרם התעוררה מהתאונה שלה.‬
‫אולי עדיף לא ללעוג למשפחתה בעת כזו?‬
‫הזמיני את כולם.‬ ‫קרוב לוודאי שלא יגיעו, כמובן, המסכנים,‬
‫אבל שכולם יוכלו לראות‬ ‫סוף סוף כמה מצבנו טוב.‬
‫אחרי שנה כל כך טרגית.‬
‫חשבתי…‬
‫ורדים ולילך, לדעתי, הפעם. משמח.‬
‫תודה, גברת וילסון.‬
‫את שולחת שוב פרחים לבנות שארמה?‬
‫אין גרוע מפרחים נבולים כשמישהו חולה.‬
‫לא נשתתף בנשף פת'רינגטון, נכון?‬
‫איני יודעת. אני מניחה‬ ‫שקבלת הזמנה היא דבר טוב.‬
‫בטיול הבוקר שלי‬ ‫התעלמו ממני במופגן. פעמיים.‬
‫לפחות נראה שליידי ויסלדאון לא כותבת על זה.‬
‫נראה שהיא הפסיקה לכתוב כליל. נכון, אל?‬
‫אלואיז,‬
‫אולי טיול עם פנלופי‬ ‫יעזור לך לחשוב בבהירות.‬
‫הדבר האחרון שפנלופי צריכה‬ ‫הוא שיראו אותה מתרועעת עם שכמותי.‬
‫משפחת פת'רינגטון מודעת לחומרת המצב.‬
‫וגם את. אפילו שאת מסרבת להודות בכך.‬
‫איש לא הודיע לי‬ ‫ששלושה עובדים התפטרו בחודש החולף.‬
‫זה בדיוק מסוג הדברים שעליי לדעת.‬
‫איננו היחידים לסבול בגלל המוניטין שנפגע.‬
‫קולין. יש משהו שתרצה לספר לי עליו?‬
‫איני עוקב אחר שינויים בצוות.‬ ‫-ומה לגבי חשבונותינו?‬
‫נראה שאינך עוקב גם אחריהם,‬
‫כי ביליתי יומיים באיזון התקציב‬
‫וגיליתי שהוצאת סכום די גדול.‬
‫עבור מה?‬
‫אם אתה חייב לדעת,‬ ‫בחנתי אפשרות להשקיע אצל לורד פת'רינגטון.‬
‫זה בדיוק מה שיוצר את הקשיים בבית הזה.‬
‫איש לא חושב על אופן הניהול.‬
‫הוא בן 21, אחי.‬
‫איש פה אינו יכול לקבל החלטה בעצמו?‬
‫אתה, המשך לקשקש.‬
‫ושלא אדבר על מעשייך.‬
‫לא אדע היכן להתחיל.‬
‫אוכל ללכת?‬
‫גם עליי ללכת.‬
‫אל תדאג, אחי.‬
‫איידע אותך על כל צעד שלי היום.‬
‫כן. הקשקוש קורא לי.‬ ‫-יש לי הרבה מה לקרוא.‬
‫עליי ללמוד לטינית.‬
‫מה שלומה?‬
‫איני יודע. אני לא…‬
‫לא ביקרת אותה? חלף שבוע…‬
‫לא אמרתי שהייתי עסוק?‬
‫אשקר אם אומר שאיני דואגת לך, אנתוני.‬
‫אין לי זמן לזה.‬
‫ובכן…‬
‫אולי כדאי שתפנה זמן.‬
‫מיס אלואיז. הגיעה חבילה עבורך.‬
‫אני לא רוצה…‬ ‫-ייתכן שתרצי את זו.‬
‫אהיה בחוץ.‬
‫קיבלת את הפתק שלי.‬
‫למה לא אמרת לי קודם?‬
‫למה המשכת לשקר לי?‬
‫להטעות, אף שידעת שליידי ויסלדאון האמיתית‬ ‫השתמשה בבית הדפוס הזה‬
‫להדפסת עלון השערוריות שלה.‬
‫לא יכולתי לספר לך.‬
‫לא כשעדיין השגיחה עליי.‬
‫למה את חושבת שסיימתי איתך כך,‬
‫למרות שרציתי לעשות ההפך?‬
‫לא רציתי שתראה אותנו יחד.‬
‫לא רציתי שתכתוב עלייך ברשעות.‬
‫קצת מאוחר מדי לזה.‬
‫אני חב לך התנצלות, מיס ברידג'רטון.‬
‫על הכול.‬
‫ויסלדאון עברה עכשיו להדפיס במקום אחר.‬
‫אבל מגיע לך לדעת את האמת.‬ ‫-מגיע לי יותר.‬
‫נראה שהפסיקה לכתוב בכלל.‬
‫ולכן זה הזמן המושלם למצוא אותה,‬
‫כשהיא לא חושדת, ועם הידע שלך על שיטותיה‬
‫והמאמצים שלי, יחד נוכל לחשוף אותה.‬
‫עליי לדעת כל מה שידוע לך.‬
‫כתבי העת הגיעו‬ ‫בשעת בוקר מוקדמת. פעמיים בשבוע, לרוב.‬
‫יש לך את העטיפה?‬ ‫-הם מעולם לא הגיעו עטופים.‬
‫הם הגיעו תפורים לתוך בדי משי.‬
‫שמחתי לקבל את הזמנתך היום, הוד מעלתך.‬
‫חשבתי שלא תרצי לראות אותי אחרי‬
‫האירועים האחרונים.‬
‫כן.‬
‫נראה שיש לי זמן פנוי‬
‫בלי ליידי ויסלדאון שתעסיק אותי.‬
‫חשבתי שאולי אזכה ממך לשיחה מעוררת.‬
‫מעולם לא הוסברה לי הסיבה האמיתית‬
‫לכך שהוויקונט וכלתו‬
‫לא חזרו אל טקס החתונה.‬
‫האם זה קשור לאחותו‬ ‫הקיצונית הפוליטית של לורד ברידג'רטון?‬
‫לא ידוע לי, גברתי. כולנו היינו עסוקים‬
‫בדאגה למיס שארמה הבכורה‬
‫עד שכפי שאנו מקווים, תחלים מנפילתה,‬
‫כמובן.‬
‫אשלח כמה מחרוזות כדי להביע את אהדתי.‬
‫אדיב מצידך.‬ ‫-זו אינה בעיה.‬
‫את סבורה שמישהו אחר יתחתן העונה?‬
‫מה לגבי לורד פייף‬
‫והנערה הקודרת ההיא‬ ‫שסבורה כי היא נגנית נבל?‬
‫לא שמעתי על הזיווג הזה.‬
‫לליידי ויסלדאון היה‬ ‫מונופול על השערות כאלה, לא?‬
‫אולי ייטב לכולנו‬
‫למצוא תחומי עניין חדשים.‬
‫תתמקד בעסקים שלך, ויל.‬
‫והכוונה ב"עסקים שלך"‬ ‫היא לבר הזה. צריך לטפל בו.‬
‫אז איפה המכרות האלה בדיוק?‬
‫אני מהסס לציין מיקום מדויק.‬
‫לא הייתי רוצה שאחרים יכרו בקרבת מקום.‬
‫מונדריץ'!‬
‫תענוג לראות אותך פה.‬
‫ובכן, זה הבר שלו.‬
‫נראה שהלורד מתייחס אליו‬
‫כאל משרדו הפרטי לניהול המזימות שלו.‬
‫"מזימות" היא מילה לא נעימה, האין כך?‬
‫מר ברידג'רטון,‬ ‫אינך באמת חושב על זה ברצינות.‬
‫הוא רמאי.‬ ‫-תסלח לי, מונדריץ'.‬
‫זו תכונה שמשותפת בינו לבין בן דודו המת,‬
‫מישהו שאני עצמי הסתבכתי איתו‬
‫ושאת פעולותיו‬ ‫חסרות המצפון קיבלתי בעבר בהבנה.‬
‫אולי תוכל לראות זאת בעצמך.‬
‫משפחת פת'רינגטון עורכת‬ ‫את הנשף המפואר ביותר בעונה.‬
‫חגיגה רצינית למשפחה ש…‬ ‫-אל תערב אותן.‬
‫משפחת פת'רינגטון היא מכובדת,‬
‫והמוניטין שלהם נפגע באופן בלתי הוגן.‬
‫הייתי נזהר מאוד במקומך‬ ‫לגבי האשמות עתידיות,‬
‫כי נראה שאינך יכול‬ ‫להרשות לעצמך להרחיק עוד לקוחות.‬
‫אולי נמצא מקום אחר‬ ‫לנהל בו את עסקינו, פת'רינגטון.‬
‫קולין ברידג'רטון בלע את הפיתיון.‬
‫אולי התרת לי לחזור לחדר המיטות שלי,‬
‫אבל אין זה אומר שאתה יכול להתפרץ כך סתם.‬
‫סליחה.‬
‫תכנון הנשף מתקדם נפלא.‬
‫פרחי זהב, משקאות זהב, בכל מקום זהב.‬
‫אינך אוהב זהב?‬
‫עכשיו שמר ברידג'רטון בפנים,‬ ‫נראה שמיצינו את משאבי הבון-טון.‬
‫איך ייתכן?‬ ‫-היינו יעילים. צוות מצוין.‬
‫תמיד נוכל לנסוע‬ ‫ולבקר משפחות עשירות באזור הכפר.‬
‫המשפחות העשירות באזור הכפר‬ ‫הן מעטות ונדירות.‬
‫בינתיים, המשפחות כאן יתחילו לבקש רווחים‬
‫על ההשקעות בקרוב.‬
‫ואז הכול יתפרק.‬
‫אל תגיד לי שאין לך תוכנית הימלטות.‬
‫נעזוב את לונדון.‬
‫נעבור לאמריקה.‬
‫לא אעשה דבר כזה.‬
‫את אוהבת להיות במעמד גבוה כאן, נכון?‬
‫אז דמייני כמה טוב תרגישי בעיר חדשה.‬
‫הזדמנויות אינסופיות,‬ ‫עושר אינסופי, שאנחנו נשיג יחד.‬
‫פורשה, נוכל להיות צוות אפילו טוב יותר‬
‫בלי המגבלות של החברה הארורה הזו.‬
‫את יודעת שבאמריקה אין מלוכה.‬
‫תוכלי להיות מלכתם.‬
‫חשבי על זה.‬
‫וׁ…‬
‫אני מאוד אוהב זהב.‬
‫אל תעשי את זה, דידי.‬
‫אל תעזבי אותי ככה, אנחנו חייבות…‬
‫בבקשה.‬
‫אדווינה.‬
‫אימא! ליידי דנברי! מהרו נא!‬
‫יקירתי?‬ ‫-היא ערה!‬
‫השבח לאל. הזמינו רופא.‬
‫קייט.‬
‫את זוכרת?‬
‫אני זוכרת שרכבתי בפארק.‬
‫והנפילה.‬
‫אימא, אדווינה, אני מצטערת.‬
‫עלייך לנוח, דידי. אל תתאמצי.‬
‫לורד ברידג'רטון בא לראות אותי?‬
‫הוא… הוא הציל אותך בפארק.‬
‫באבירות, למען האמת.‬
‫הוא החזיר אותך לכאן לפני כמה ימים.‬
‫ומאז?‬
‫אני מבינה.‬
‫אתן צודקות.‬
‫עליי לנוח.‬
‫אצטרף למשפחה בחדר ההסבה בקרוב.‬
‫אנתוני.‬
‫היא ערה?‬ ‫-גברת וילסון שמעה מאחת מהמשרתות.‬
‫זה… קשה לתפישה.‬
‫למצוא מישהי במצב כזה.‬
‫מישהי‬
‫שאתה אוהב.‬
‫אני מצטערת.‬
‫אני כל כך מצטערת‬ ‫על כך שזה היית אתה עם אביך באותו היום.‬
‫ואני מצטערת על כל מה שקרה‬
‫בימים שלאחר מכן.‬
‫אילו יכולתי לשנות זאת…‬
‫אין לך מושג כמה הייתי רוצה לשנות הכול.‬
‫על כך אני חושבת‬ ‫בכל לילה לפני שאני עוצמת את עיניי‬
‫ואז שוב בכל בוקר לפני שאני פוקחת אותן.‬
‫זה לעולם לא ייפסק.‬
‫איני חושב שאוכל לראות אותה.‬
‫האובדן של אדמונד‬ ‫היה התקופה הקשה ביותר בחיי.‬
‫והכאב שחשתי…‬
‫לא יתואר.‬
‫אבל היה דבר אחד שנתן לי ולו מעט נחמה.‬
‫זו הידיעה‬
‫שעדיין הייתי בוחרת בחיים שהיו לי איתו,‬
‫בכל פעם מחדש.‬
‫וללא ספק הייתי חשה‬
‫את הכאב שחשתי שוב ושוב אם הייתי צריכה,‬
‫כי אהבת אמת שווה את זה.‬
‫לא משנה מה.‬
‫אל תאבד אותה, אנתוני.‬
‫אתה לא יכול לאבד אותה.‬
‫מדמואזל ברידג'רטון.‬
‫למה באת לבד?‬ ‫חשבתי שמלתחה אינה מעניינת אותך.‬
‫לא באתי בשביל בגדים.‬
‫אבל ארצה לחשוף את בגידתך.‬
‫עבדת איתה, האין כך?‬
‫ליידי ויסלדאון?‬
‫יש לך דמיון עשיר.‬
‫חשבתי שאת היא, בשלב כלשהו. זה התברר כשגוי.‬
‫אבל הבנתי שיש נערים‬ ‫שלוקחים ומביאים עבורך חבילות כל היום,‬
‫וזה יוצר עבורך מצב מושלם‬
‫לשלוח את הגיליונות שלה להדפסה‬ ‫בלי לעורר חשד.‬
‫איני יודעת על מה את מדברת.‬
‫"מאדאם דלקרואה היא הישנה,‬ ‫אבל לפחות היא בעלת כישורים."‬
‫נדיר שוויסלדאון תחמיא למישהו.‬
‫איני מכירה רבות‬ ‫שייראו במילה "ישנה" כמחמאה.‬
‫העסק שלך שגשג אחרי שכתבה…‬ ‫-מיס אלואיז.‬
‫יהיה טיפשי מצדי‬ ‫לשתף פעולה עם אדם שערורייתי כמוה.‬
‫בדיוק כפי שזה טיפשי עבורך לחטט כך‬
‫כשאני יודעת‬ ‫מה ויסלדאון כתבה לאחרונה עלייך.‬
‫לא?‬
‫מאדאם דלקרואה, אנו רוצות להיות מוזהבות.‬
‫אל.‬
‫אפגוש אותך בחוץ.‬
‫ברור לי שאינך‬ ‫אמורה להיראות איתי, אבל תני לי רגע.‬
‫בית הדפוס שבו תאו עובד‬ ‫הוא אכן של ויסלדאון.‬
‫הוא סיפר לי הכול.‬
‫חשבתי שהפסקת לחפש.‬ ‫מילותיה של ויסלדאון לא הספיקו?‬
‫אינך מקשיבה לי! אמצא אותה עכשיו!‬
‫אל תצעקי עליי!‬
‫סליחה, אני…‬
‫אנשים יודעים שדיברת איתו. תאו.‬
‫יש רכילות עלייך ועל גבר ממעמד נמוך.‬
‫ודאי שמעת אנשים מדברים.‬
‫מי? מי מדבר?‬
‫משרתים.‬
‫מי ששמעו את זה בבתים שלהם.‬ ‫אחותי שאלה אותי על זה יום אחד.‬
‫חשבתי שהייתי דיסקרטית. את בטוחה?‬
‫ליידי ויסלדאון עשתה לך טובה.‬
‫אם היא תגלה ותכתוב על זה, אז…‬
‫המשפחה שלך כבר בבעיה גדולה.‬
‫המחשבות עליה הטרידו אותך יותר מדי.‬
‫בהתחלה אהבת אותה.‬ ‫אחרי זה שנאת אותה. זה מספיק.‬
‫אני לא רוצה לשמוע על זה עוד.‬
‫השערורייה לגבייך תחלוף בקרוב.‬
‫אני מצפה ליום‬
‫שבו המצב יחזור לקדמותו בינינו.‬
‫ברידג'רטון. טסה. אפשר להצטרף אליכם?‬
‫אתה מוזמן בשמחה.‬
‫מר ברידג'רטון ישמח לחברתך‬
‫לפני ששתי ה"אני" נתייצב נגדו.‬
‫ה…‬
‫פשוט…‬
‫זה יוצא מן הכלל.‬
‫לדעתי זו עבודתך הטובה ביותר עד כה.‬
‫אולי כולנו הרווחנו זכות למשקה.‬
‫אני שמח לראות שאתה פורח, ברידג'רטון.‬
‫לדעתי רבים באקדמיה‬ ‫סברו שרק תשתה ולא תצייר.‬
‫למה שיחשבו כך?‬
‫בהתחשב בקבלה שלך.‬
‫איך שהיא התבססה על, ובכן, אתה יודע…‬
‫רופרט.‬
‫האר את עיניי, בבקשה. מה…‬
‫התרומה הגדולה של אחיך לאקדמיה.‬
‫זה מה שהבטיח את מקומך.‬
‫חשבתי שידעת.‬
‫לורד ברידג'רטון.‬
‫אני שמח לראות שאת ערה.‬
‫שמעתי שאתה הוא זה‬ ‫שמצא אותי והחזיר אותי הביתה בבטחה.‬
‫נראה שעליי להיות‬ ‫אסיר תודה על המרוץ הראשון שלנו.‬
‫אילולא אותו רגע גורלי,‬
‫מי יודע מה עוד היה קורה?‬
‫תודה על הפרחים.‬
‫רצית לומר עוד משהו, אדוני הלורד?‬
‫באתי לראות אותך.‬
‫בבוקר שאחרי.‬
‫באתי להתנצל.‬
‫הגיע לך הרבה יותר מזה.‬
‫פעלתי באופן בלתי הולם. אני…‬
‫לא רציתי שזה יקרה כך, אז…‬
‫באתי להתנצל.‬ ‫-כבר אמרת…‬
‫ולבקש שתינשאי לי.‬
‫מיס שארמה.‬
‫אני כאן ואני מבקש…‬ ‫-מה אתה עושה? לא.‬
‫אדוני הלורד, איני צריכה שתציע לי דבר.‬
‫קייט.‬
‫אני חוזרת להודו.‬
‫ברגע שבו אפתור את המצב עם אחותי,‬
‫אחזור להודו. זה הוחלט.‬
‫ומצבה הכלכלי של משפחתך?‬
‫ליידי דנברי הציעה לתמוך באימי ואחותי‬
‫למשך עונה נוספת. בטוחני שהן יסתדרו לבדן,‬
‫כי ברור שאיני עוזרת.‬
‫את בורחת.‬
‫בבקשה לך.‬
‫לך!‬
‫אז אולי זו תופרת אחרת.‬
‫התופרת האחרת פשטה רגל בין היתר‬
‫כי ויסלדאון היללה את דלקרואה.‬
‫אז היא מסתירה משהו.‬
‫אולי. אבל היא די ערמומית.‬
‫אם דלקרואה מעורבת, היא לא עולם לא תודה.‬
‫עוד רמז שלא יוביל לדבר.‬
‫אל תטרח.‬
‫סליחה.‬
‫אני…‬
‫זה מגוחך.‬
‫לעולם לא הייתי…‬ ‫-לא, כל זה, זה מגוחך, אני…‬
‫לא נוכל להמשיך להיפגש כך.‬
‫זה היה רעיון שלך.‬ ‫-אני יודעת.‬
‫אני…‬
‫אני יודעת.‬
‫ואני מצטערת שבזבזתי את זמנך.‬
‫באמת?‬
‫או שאת פורשת מהציד הזה מסיבה אחרת?‬
‫אנשים כבר מדברים עלינו, תאו.‬
‫ולא, לרוב לא אכפת לי‬ ‫מה אחרים חושבים, אבל כן,‬
‫אכפת לי ממך.‬
‫ואם נמשיך כך,‬
‫לא אוכל לחיות עם עצמי‬ ‫אם אתה הוא זה שיסבול מכך.‬
‫הייתי צריך לדעת.‬
‫שלא תהיי שונה מאף ליידי אחרת.‬
‫זה בסדר, מיס ברידג'רטון.‬
‫סיפקת את סקרנותך לגביי,‬ ‫בניסיון להרגיש טוב יותר‬
‫לגבי היתרונות הבלתי הוגנים שיש לך מלידה.‬
‫עכשיו תוכלי לחזור לחייך‬
‫ואני אוכל לחזור לחיי.‬
‫סליחה שלא יכולתי‬ ‫לעזור לך למצוא את הכותבת שלך.‬
‫בהצלחה.‬
‫תאו.‬
‫קייט!‬
‫אינך אמורה לקום לבד.‬ ‫-אני מרגישה הרבה יותר טוב.‬
‫רעננה יותר מזה שנים, אחרי שבוע במיטה.‬
‫זו הייתה עונה די מתישה.‬
‫אדווינה,‬
‫אני יודעת שלזכות באמונך שוב לא יהיה פשוט.‬
‫אבל אני מוכנה‬ ‫להמשיך לנסות, כמה זמן שיידרש.‬
‫לפני שהתאוששת, רק רציתי שתחלימי.‬
‫אבל עכשיו יש לי שאלות.‬
‫תמיד היה משהו בינך לבין הוויקונט?‬
‫שיקרת לי כל הזמן?‬
‫שיקרתי לעצמי.‬
‫אולי…‬
‫היה משהו בינינו, אבל‬
‫לא באמת ידעתי עד שהיה מאוחר מדי.‬
‫אבל אחרי שידעת, למה לא סיפרת לי?‬
‫למה חיכית שאבין לבד, כמו טיפשה?‬
‫חשבתי שאוכל להתכחש לרגשותיי.‬
‫אבל…‬ ‫-הם היו חזקים מדי.‬
‫כששמעתי על התאונה שלך,‬
‫כל מה שחשבתי עליו‬ ‫הוא כמה אני כלל לא מכירה אותך.‬
‫וכמה את לא מכירה את עצמך.‬
‫קייט, לא אגלם יותר את התפקיד.‬
‫אני רוצה להכיר‬ ‫את עצמי באמת, ולהכיר גם אותך.‬
‫כי אני לא בטוחה שאהבתי את הנשים שגילמנו.‬
‫האם נוכל להביא את עצמנו החדשות‬ ‫לנשף הזה שמשפחת פת'רינגטון עורכת הערב?‬
‫בון…‬
‫אני לא רוצה שתבואי בשבילי.‬
‫כל פעולה שתרצי לנקוט כעת,‬
‫אני רק מקווה‬ ‫שהיא תהיה מתוך כנות כלפי עצמך,‬
‫ולא בגלל אף אחד אחר.‬
‫נראה שאת סובלת ממלנכוליה של לב שבור.‬
‫מה ידוע לך על לב שבור?‬
‫כלום, למען האמת.‬
‫אבל חשתי אותו בציורים.‬
‫בדיוקן של גיינסבורו או‬
‫שמיים של טרנר.‬
‫ומה מרגישים בציור של ברידג'רטון?‬
‫אכזבה.‬
‫מחסור בהשראה.‬ ‫-לא הולך לך טוב באקדמיה לאומנות?‬
‫אני מתחזה, אל.‬
‫מסתבר שאנתוני בעצמו‬ ‫קנה עבורי את מקומי לצד השולחן.‬
‫זה לא אומר שלא היית מתקבל בעצמך.‬
‫גם אני יודעת איך זה להרגיש כמתחזה.‬
‫להתהלך באולמות נשף בשמלות מקושטות נוצות,‬
‫להעמיד פנים שאני משהו שאינני.‬
‫אני באמת לא רוצה ללכת לנשף הנורא הזה הערב,‬
‫אפילו שידוע לי שפן תגיע.‬
‫אני מצטיירת די כטיפשה גם בעיניה כרגע.‬
‫את רוצה מלווה?‬
‫מה? כמובן שלא.‬
‫כי… נראה שאני פנוי.‬
‫זוג מתחזים?‬
‫אחי.‬
‫גרגורי.‬
‫אינך צריך להיות במיטה?‬
‫איני יכול לישון.‬
‫משהו לא כשורה?‬
‫המורה שלי ללטינית חושב כך.‬
‫הוא צעק עליי.‬
‫הוא חושב שאני טיפש.‬
‫סליחה שהפרעתי לך.‬
‫אני…‬ ‫-גרגורי, חכה.‬
‫בוא לכאן.‬
‫המורה שלך ללטינית לא חושב שאתה טיפש.‬
‫הוא חושב שאני מפחיד.‬
‫אני מבקש יותר מדי ממנו וממך.‬
‫ומכולם, למען האמת.‬
‫אני דומה לו בכלל?‬
‫או שהוא היה יותר כמוך?‬
‫אבא.‬
‫הוא היה…‬
‫הוא היה כמו שנינו, למען האמת.‬
‫הייתה בו הרצינות שלי, אולי.‬
‫הוא חלק את חיבתך לתעלולים.‬
‫באמת?‬
‫הוא פעם מרח דבק בנעליים של בנדיקט.‬
‫הלוואי שיכולתי לעשות לו תעלול.‬
‫גם אני.‬
‫איננו מדברים עליו מספיק, נכון?‬
‫אני לא יודע עליו הרבה בכלל.‬
‫זאת מפני שהתחלתי למלא את תפקידי מאוחר מדי‬
‫בהרבה מדי נושאים.‬
‫אביך היה האדם הטוב ביותר שהכרתי.‬
‫היה אפשר לצחוק איתו, כמובן, אבל…‬
‫הוא היה אמיץ ולא נרתע מקרב.‬
‫לא רק עבור המשפחה שלו…‬
‫אלא גם על כל דבר אחר.‬
‫יקירתי.‬
‫איך את מרגישה?‬
‫טוב. אני מרגישה טוב.‬
‫אני רואה שטרם התלבשת לנשף.‬
‫יש לי הרבה לארוז לפני שאעזוב,‬
‫ועדיין איני בטוחה שארצה להגיע הערב.‬
‫קייט.‬
‫אני מקווה שחזרתך להודו‬
‫אינה בגלל רצון לברוח מקושי.‬
‫אני מכירה את התחושה טוב מדי,‬ ‫ואני יכולה לומר לך שזו לא החלטה נבונה.‬
‫כואב לי לראות אותך כך.‬ ‫-זו אשמתי, אימא.‬
‫כל מה שקרה.‬ ‫-אדווינה סולחת לך. אני סולחת לך.‬
‫אבל איני סולחת לעצמי.‬ ‫הייתי אמורה לעזור לה.‬
‫לעזור למשפחה שלנו, ובמקום זאת…‬
‫זה לא הוגן שהיית היחידה להדריך את אדווינה.‬
‫זו הייתה טעות שלי.‬
‫התאבלת על אפּה.‬ ‫-אבל גם את.‬
‫וגם אחרי שכבר איבדת את אימך. קייט…‬
‫קיבלת אותי כביתך.‬
‫ומעולם לא התייחסת אליי‬ ‫באופן שונה. אני חבה לך כל הישג שלי.‬
‫אינך חבה לי דבר.‬
‫מעולם לא היית צריכה‬ ‫להרוויח את מקומך במשפחה הזו.‬
‫אהבתי אותך מהיום שבו פגשתי אותך.‬
‫אהבה לעולם אינה כרוכה בחוב.‬
‫נכנסת לחיי כבת,‬
‫ומעולם לא ראיתי בך כמשהו אחר.‬
‫אני…‬
‫מעציב אותי לחשוב‬ ‫שאינך מאמינה שמגיעה לך כל האהבה שבעולם.‬
‫הוא רצה לבקש שאנשא לו.‬
‫הוויקונט.‬
‫מה?‬ ‫-ולא יכולתי לאפשר זאת, אימא.‬
‫הוא עמד לבקש ממני מתוך חובה בלבד,‬
‫איזה רעיון מוטעה לגבי חובה אחרי שאנחנו…‬
‫הוא לא אוהב אותי, אימא.‬
‫ואני…‬
‫לא יכולתי להתיר זאת.‬
‫יקירתי.‬
‫נפלא.‬
‫האין כך?‬
‫אולי נראה בזה טעימה‬ ‫לקראת החתונה שלי לבן הדוד ג'ק, אני מניחה.‬
‫האם סוף סוף ירקוד איתי הערב?‬
‫לא אם הוא יודע מה טוב לו.‬
‫תכף אתעלף.‬
‫הנשף הזה הוא באמת הישגי הגדול ביותר.‬
‫הוד מלכותך.‬
‫איני יכולה לעשות זאת הערב.‬
‫סליחה, אימא. לצערי עליי לאכזב אותך שוב.‬
‫הדבר היחיד שיאכזב אותי‬ ‫הוא שלפתע תחששי מדעות של אחרים.‬
‫זה לא מתאים לך.‬
‫איני רוצה שתסתירי ממני דברים שוב.‬
‫עכשיו,‬
‫הגעת עד שלב זה העונה.‬
‫יהיה חבל אם תיסוגי עכשיו.‬
‫בזהירות.‬
‫אני מוכנה.‬
‫פייף וידידתו בארון, מסתבר.‬
‫למשך 20 דקות, אם תאמין.‬
‫פן.‬
‫אל.‬
‫נהנית מהערב?‬
‫גם אני לא.‬
‫צדקת… לגבי תאו.‬
‫זו הייתה טעות להיפגש איתו.‬
‫שמעתי בעצתך והפסקתי את זה.‬
‫הוא לא קיבל את זה טוב,‬ ‫אבל לדעתי זה היה נחוץ.‬
‫אלואיז…‬ ‫-תודה שהגנת עליי.‬
‫את חברת אמת.‬
‫אז החיפוש אחרי ליידי ויסלדאון…‬ ‫-נגמר.‬
‫היא נעלמה לעד.‬
‫עכשיו אפשר לדבר על דברים אחרים.‬
‫אולי נדבר על לורד פייף.‬
‫שמעתי שבילה לאחרונה‬ ‫לא מעט זמן עם ליידי גורינג בארון.‬
‫לא אוכל לדמיין למה.‬
‫איפה שמעת את זה?‬
‫מיס גורינג שם, ליד שולחן הלימונדה,‬
‫מסדרת בהחבא נייר בחזייה שלה.‬
‫עכשיו ידוע עבור מי. תראי.‬
‫איזו הבחנה חדה, פן.‬
‫אני שמחה שהחלטת לבוא.‬
‫לא יכולתי להחמיץ‬ ‫ערב אחרון איתך לפני שאעזוב.‬
‫אז מה את אומרת?‬
‫שניגש לרחבת הריקודים?‬
‫עם מי?‬ ‫-עצמנו.‬
‫הם לא יכולים לומר עלינו משהו שטרם שמענו.‬
‫והאם התאונה הכמעט קטלנית שלך‬ ‫לא תהיה הנכס החברתי הגדול ביותר שלנו?‬
‫את מבינה שאת רוקדת עם בעל מוניטין הרוס?‬
‫אני נהנית לשמור על ערנות האנשים.‬
‫ואני נהנה מהמחרוזת היפהפייה שאת עונדת.‬
‫מתנה מלורד פת'רינגטון?‬
‫שבע עשרה אבני אודם, למעשה.‬
‫אתה מקנא, מר ברידג'רטון?‬
‫מרהיב.‬
‫רק שהסוגר שבור.‬ ‫-כן?‬
‫שאתקן אותו עבורך?‬
‫למשרת שלנו יש כישרון עם תכשיטים.‬
‫אינך רק ממציא תירוץ כדי לבקר אותי, נכון?‬
‫בואי איתי.‬
‫קולין, זה עלול לעורר שערורייה אם אנחנו…‬
‫אין מכרות אבני חן בג'ורג'יה.‬ ‫בן דודך, לורד פת'רינגטון,‬
‫אני מצטער להיות‬ ‫זה שמספר לך, פן, אבל, בדקתי לגביו.‬
‫לדעתי הוא שרלטן, ותו לא.‬
‫מה? מה אתה אומר?‬
‫אני אומר, שאם אני צודק, אז המחרוזת הזו…‬
‫פנלופי? מר ברידג'רטון?‬ ‫-מה קורה פה?‬
‫מה שקורה פה…‬
‫הוא שהמחרוזת הזו היא זיוף, עשויה זכוכית.‬
‫בדיוק כמוך.‬
‫איך אתה מעז לנצל את הנשים המסכנות האלה,‬
‫ללא אב או בעל להגן עליהן.‬
‫רק מתוך חשש למוניטין שלהן‬
‫אטפל בנושא הזה באופן פרטי.‬
‫אבל אני מצפה ממך להחזיר את כל הכסף שגבית,‬
‫ולעזוב את העיר מיד.‬
‫אימא?‬
‫אטפל בזה. מזל שיש לנו את מר ברידג'רטון.‬
‫עלינו לזרז את התוכניות שלנו.‬
‫הכסף ארוז בתיבה.‬
‫נסיים את הערב‬ ‫ונעלה לספינה הראשונה מחר ששטה לאמריקה.‬
‫מחר? אבל זה מוקדם מדי.‬
‫מה לגבי בנותיי הצעירות?‬
‫נביא אותן מאוחר יותר.‬ ‫-מאוחר יותר? מתי?‬
‫הן יכולות לבוא איתנו.‬ ‫למרות שאני בטוח שיהיה קשה‬
‫לשכנע אותן לנוס בחצות למדינות הדרום.‬
‫באופן מסוים, זו תהיה הקלה.‬
‫לא אצטרך להינשא לפרודנס.‬
‫יהיו הזדמנויות אחרות לעתיד.‬
‫כן?‬
‫עלינו לחזור למסיבה.‬
‫קולין.‬ ‫-את בסדר?‬
‫אני חושבת שכן.‬ ‫-יופי.‬
‫כי אנחנו נרקוד.‬
‫תרגלתי את הנאום הזה בדמיוני במשך שעות.‬
‫אם בן דודך‬ ‫לא יחזיר את הכסף ויניח למשפחה שלך,‬
‫יהיה לי עוד דבר מה לומר לו.‬
‫היית מדהים, קולין.‬
‫תודה רבה שאתה דואג לנו.‬
‫תמיד אדאג לך, פנלופי.‬
‫את מיוחדת עבורי.‬
‫וגם אתה… עבורי.‬
‫לא תוכלי להימנע ממנו כל הערב, דידי.‬
‫ואל תנסי.‬
‫לפחות לא למעני.‬
‫היי האחות שאני יודעת שאת.‬
‫היי מצחיקה, אמיצה ורגישה.‬
‫אל תחששי ללכת אחרי ליבך‬
‫לאחר שעשית בדיוק ההפך יותר מדי זמן.‬
‫בילית כל כך הרבה זמן בריכוז תשומת הלב בי.‬
‫הגיע הזמן שתקבלי תשומת לב בעצמך.‬
‫לורד ברידג'רטון.‬
‫מיס שארמה.‬
‫בדיוק הייתי בדרכי החוצה.‬
‫עלינו להמשיך‬ ‫ולשמור על מרחק בינינו, בהינתן…‬
‫אולי כדאי שלא.‬
‫אולי הצופים בנו ירחמו עליי.‬
‫עליתי לרחבת הריקודים‬
‫כמה ימים אחרי פציעת ראש נוראית.‬
‫אולי הייתי צריכה מישהו שיחזיק בי.‬
‫יוודא שאני בסדר.‬
‫אולי היית הראשון שמצאתי.‬
‫כמה?‬
‫שלוש.‬
‫תזמין אותי לרקוד?‬
‫פעם אחת אחרונה.‬
‫האם תסכימי?‬
‫רוצה לעצור?‬
‫רק תמשיכי להביט בי.‬
‫אף אחד אחר לא חשוב.‬
‫איזו שערורייה.‬
‫לכן חתונת האחות בוטלה?‬
‫ילדתי, לא.‬
‫החתונה ההיא לא התרחשה‬ ‫פשוט כי שיניתי את דעתי.‬
‫עובדה שליידי ויסלדאון איכשהו החמיצה.‬
‫לדעתי הם יפים יחד.‬
‫אכן יפים.‬
‫האין כך?‬
‫כן, הוד מלכותך.‬ ‫-אכן.‬
‫כן, כמובן, הוד מלכותך.‬
‫אז מדוע אף אחד אחר אינו רוקד?‬
‫מיס אדווינה,‬
‫כבר סיפרתי לך על אחייני?‬
‫הוא נסיך.‬
‫והוא פנוי.‬
‫כולם, צאו החוצה. יש לי הפתעה לכולכם.‬
‫אלואיז.‬
‫מאיפה כל הכסף הזה?‬
‫למה את מחטטת לי בדברים?‬
‫תעני… לי.‬
‫זה לא עניינך.‬
‫לא ענייני. הבנתי.‬
‫ומה עניינך, פן?‬
‫כששמעתי אותך חוזרת‬ ‫על כל הרכילות הערב, הבנתי,‬
‫כי מעולם לא שמעתי אותך כך.‬
‫אולי אמרת דברים כאלה בעבר,‬
‫אבל הערב לראשונה שמעתי אותך אומרת אותם.‬
‫זה נשמע כל כך מוכר.‬
‫המילים שלך.‬
‫לא רק התוכן או הנושא,‬
‫אלא הדפוס.‬
‫זה נשמע כמעט כתוב.‬
‫למה זה כך, לדעתך?‬
‫כי קראת יותר מדי ויסלדאון.‬
‫הקול שלה מהדהד בראש שלך, אלואיז.‬
‫גם אני חשבתי כך, בהתחלה.‬
‫אבל אז גם חשבתי‬
‫על איך שתמיד נצמדת לקיר,‬
‫אספת כל מיני פיסות רכילות.‬
‫איך כשהבעתי סלידה‬
‫מבחירת היהלום בתחילת העונה,‬ ‫ויסלדאון התנערה מכל העניין מיד לאחר מכן.‬
‫איך היית אחת מהיחידות‬ ‫שיכלו לדעת על ההיריון של מיס תומפסון.‬
‫את לא יכולה…‬
‫ואז חשבתי על כך שאמרת שאנשים מדברים‬
‫עליי ועל תאו.‬
‫אבל אם זה היה נכון,‬ ‫ויסלדאון הייתה כותבת על זה לפני שבועות.‬
‫זו אפילו הסיבה שבגללה עבדת עם דלקרואה.‬
‫כי זו מישהי שכבר פסלתי.‬
‫כי זה היה אישי.‬
‫אלואיז, סליחה.‬
‫אני כל כך מצטערת. צדקת לגבי הכול.‬
‫ניסיתי להגן עלייך.‬ ‫-זה מה שעשית?‬
‫כשכתבת עליי בעלון האחרון?‬
‫כשסיפרת לכל העולם סודות שבטחתי בך איתם?‬
‫רק כך יכולתי לשכנע את המלכה‬ ‫שזו לא את. הדרך היחידה להציל אותך.‬
‫רק רצית להציל את עצמך.‬
‫רק כדי שתוכלי להרוויח על חשבון כולם.‬
‫על חשבון מיס תומפסון. על חשבון אחי.‬
‫על חשבון כל המשפחה שלי. כל המשפחה שלך.‬
‫הפסקתי את הידידות עם תאו בגללך!‬
‫אחד הדברים הטובים היחידים בחיי,‬ ‫רק בגלל התמרון האנוכי שלך.‬
‫אין לך מושג‬ ‫כמה נורא הרגשתי להסתיר את זה ממך,‬
‫מכולם, כל כך הרבה זמן!‬
‫ויסלדאון הוא כל מה שהיה לי, וויתרתי על זה.‬
‫סיימתי עם זה.‬
‫כתבתי מה שכתבתי וויתרתי על זה בשבילך.‬
‫אני אפילו לא מכירה אותך.‬
‫אני מביטה בך עכשיו ורק מרגישה רחמים עבורך.‬
‫מבודדת פה בחדר הזה,‬
‫כותבת את עלון השערוריות הקטן שלך,‬
‫מטילה רפש בכל העיר כי את פוחדת מדי‬
‫לעמוד על שלך במציאות.‬
‫את משהו, פנלופי.‬
‫פרח קיר משעמם, בהחלט.‬
‫לפחות עשיתי משהו.‬
‫כל מה שאת עושה‬
‫זה לדבר על לעשות משהו.‬
‫יש לך שאיפות גדולות, תוכניות גדולות,‬ ‫אבל אני זו שעשתה משהו גדול, וזה חורה לך.‬
‫ולמה את חושבת שזה הופך אותך?‬
‫אני לא רוצה לראות אותך או לדבר איתך לעולם.‬
‫לשם.‬
‫החגיגות האמיתיות יחלו בקרוב.‬
‫אם אנחנו חייבים לעזוב,‬
‫לפחות ערכנו מסיבת פרידה שיזכרו.‬
‫אני ערכתי מסיבת פרידה שיזכרו‬
‫עבורך.‬
‫הוריתי למשרתות לאסוף את כל דבריך.‬
‫הדברים החיוניים, לפחות,‬
‫עם מספיק כסף כדי שתעלה לספינה אל אמריקה‬
‫והחוצה מחיינו.‬
‫חשבתי שנעזוב יחד.‬ ‫-לא.‬
‫אתה עוזב. לבד.‬
‫פורשה…‬ ‫-אל תיגע בי שוב לעולם.‬
‫פורשה, אנחנו צוות.‬
‫וצוות מצוין.‬
‫כבר יש לי צוות.‬
‫הן שלוש בנות צעירות,‬ ‫לעיתים קרובות מעצבנות ווכחניות,‬
‫אבל הן שלי.‬
‫וברור לי שלא אכפת לך מהן בכלל,‬
‫אז אני שולחת אותך מפה‬ ‫עם האדם האהוב עליך. אתה עצמך.‬
‫כל המזימה הזו‬ ‫הייתה רעיון שלך בדיוק כמו שהיה שלי.‬
‫אם לא יותר מכך.‬
‫אתה באמת מצפה‬ ‫שמישהו יאמין כי גבר כל כך בטוח בעצמו ורהוט‬
‫זקוק לאישה בשביל לרקום תוכנית?‬
‫אישה שהיא קורבן בעצמה,‬
‫כי השקיעה את מעט הכסף שנותר לה במזימה הזו.‬
‫יש רישום של כך, אדוני הלורד.‬
‫אשמור נתח גדול מהכסף‬
‫לפרנסת עצמי ובנותיי הצעירות,‬
‫וביקשתי מגברת וארלי לזייף חתימה על מסמך‬
‫שמצהיר כי מיד כשאחת מבנותיי תלד בן,‬
‫האחוזה תעבור אליו.‬
‫וארלי מצטיינת עם קולמוס.‬
‫הבון-טון, כמובן, יזעמו לגלות שברחת‬
‫עם כל הכסף שגזלת מידיהם הבוטחות.‬
‫תוכל לנסות‬ ‫להסביר להם זאת, עכשיו שכולם התאספו…‬
‫את אכזרית.‬
‫אני אם.‬
‫ואתה עוזב באותו מצב שבו הגעת.‬
‫בלי כלום.‬
‫ראיתן את אלואיז?‬
‫אלואיז ברידג'רטון?‬
‫פנלופי פת'רינגטון?‬
‫האופן שבו רקדת איתה נראה מאוד מעניין.‬
‫אתה מחזר אחריה?‬ ‫-השתגעת?‬
‫לעולם לא אחלום‬ ‫לחזר אחרי פנלופי פת'רינגטון.‬
‫לא בפנטזיות הפראיות ביותר שלך, פייף.‬
‫החלטתי לעזוב את האקדמיה.‬
‫מה?‬
‫למה?‬ ‫-אני יודע על התרומה שלך.‬
‫ניסית לעזור, בדרכך המוטעית,‬
‫אולי כי חשת, בצדק, שאני לא טוב מספיק.‬
‫די. אתה מתחיל להישמע כמוני.‬
‫אם אתה רוצה לצייר, צייר.‬
‫זה אחד מכישרונותיך הרבים.‬
‫הגדול מביניהם היא המתת הטבעית‬
‫לראות מה אחרים צריכים,‬ ‫גם כשאינם רואים זאת בעצמם.‬
‫זו מתת שלקח לי זמן רב מדי לזהות,‬
‫אבל לא הייתי מבחין בה אלמלא אתה.‬
‫תיהנה משאר הערב שלך, אחי.‬
‫את עדיין מתכננת לחזור להודו?‬
‫קיבלתי את ברכת אחותי וגם את של אימי.‬
‫ונראה שהמלכה עצמה‬ ‫הצילה את המשפחות שלנו מהרס מוחלט.‬
‫את אוהבת את משפחתך מאוד.‬
‫כפי שאתה אוהב את שלך.‬
‫חששתי לאבד אותך.‬
‫לכן לא יכולתי לבקר אותך אחרי התאונה.‬
‫לא יכולתי להביא את עצמי…‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫אהבתי אותך מהרגע שבו התחרינו בפארק.‬
‫אהבתי אותך בכל נשף,‬
‫בכל טיול, בכל פעם שהיינו יחד,‬
‫ובכל פעם שהיינו בנפרד.‬ ‫את לא חייבת לקבל זאת‬
‫או אפילו להתיר זאת.‬ ‫מהיכרותי איתך, בטח לא תתירי.‬
‫אבל את ודאי יודעת זאת, בליבך.‬
‫את ודאי מרגישה זאת, כי אני מרגיש.‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫איני יודעת מה לומר.‬ ‫-אינך חייבת לומר דבר.‬
‫איני חושבת שיש עוד מה לומר…‬
‫מלבד שגם אני אוהבת אותך.‬
‫אני רוצה חיים שיתאימו לשנינו.‬
‫אני יודע שאיני מושלם,‬
‫אבל אנהג בענווה בפנייך‬
‫כי איני יכול לדמיין את חיי בלעדייך,‬
‫ולכן אני רוצה להינשא לך.‬
‫אתה יודע שלעולם לא יהיה יום‬
‫שבו לא תכעיס אותי.‬
‫זו הבטחה, קת'אני שארמה?‬
‫כן.‬
‫כן, זו הבטחה.‬
‫אם כך.‬
‫נראה שאנחנו סוף סוף תמימי דעים לגבי משהו.‬
‫נראה שכן.‬
‫נאמר‬
‫שדממה יכולה להיות חזקה יותר ממילים.‬
‫איש לא יודע זאת טוב ממני.‬
‫צדקת לגבי לורד פת'רינגטון החדש.‬
‫עליי להתנצל על התנהגותי באותו יום.‬
‫זה היה נחוץ כדי לזכות באמונו.‬
‫ניצחון שאיני מתענג עליו.‬
‫לא.‬
‫אולי כדאי שתמזוג משהו גם לעצמך.‬
‫אמרתי להם‬ ‫שהמקום הזה מנוהל על ידי אדם מכובד‬
‫שמגיש משקאות טובים.‬
‫הם דרשו לבוא.‬
‫אני חב לך כעת חוב, מר מונדריץ'.‬
‫תודה.‬
‫תפשיל שרוולים, ויל.‬
‫יש לנו לקוחות.‬
‫השקט הוא המקום שבו אפשר למצוא אמת.‬
‫כל מה שיש לעשות,‬ ‫אני מניחה… הוא לנסות להקשיב לה.‬
‫אני יודעת שתמיד‬ ‫יהיו זמנים שבהם דממה תהיה נחוצה.‬
‫וכמובן, זמנים שבהם לא תהיה נחוצה.‬
‫קוראים יקרים, חשבתם שהושתקתי,‬
‫אך טעיתם.‬
‫ואם יש משהו שאתם כבר אמורים לדעת,‬
‫זה כי כותבת זו‬ ‫אינה יכולה לשמור על שקט לזמן רב.‬
‫שלכם,‬
‫ליידי ויסלדאון.‬
‫ויקונטסה.‬
‫נראה שהתעלית על עצמך היום.‬
‫אתה יודע שחובותיי חשובים לי מאוד.‬
‫אולי תרצי לחזור על כך,‬
‫מכיוון שאת כל כך‬
‫מסורה לחובתך.‬
‫מילוי חובתנו יהיה‬
‫לפגוש את משפחתך בחוץ‬ ‫לפי שיבינו שאנחנו מתעלמים מהם.‬
‫כן! תראו אותו!‬
‫כן, אתה הולך.‬
‫טיילו במשך שישה חודשים‬
‫ועכשיו לוקח להם שש שעות לרדת במדרגות.‬
‫שש הן מעט לזוג נשוי טרי.‬
‫הינה הם.‬
‫כן.‬
‫ולא רגע מוקדם מדי.‬
‫אולי נתחיל לשחק?‬
‫רוצה כבר לחוות‬ ‫את ההפסד הבלתי נמנע שלך, אחי?‬
‫כולנו בחרנו, אבל השארנו את מחבט המוות.‬
‫שלי!‬ ‫-שלי!‬
‫לא משנה.‬ ‫-תישאר עם הוורוד, אנתוני.‬
‫זה יתאים לגוון המבוכה שלך כשתשתמש בו.‬
‫מי יתחיל?‬ ‫-ניוטון!‬
‫נראה שהוא.‬
‫ניוטון!‬ ‫-ניוטון!‬
‫אני מניח שזה אומר שהמשחק התחיל.‬
‫את יודעת שהוא לקח את תורך.‬ ‫-ממש לא.‬
‫הוא הכלב שלך.‬ ‫-ושלך מנישואים.‬
‫אני לא זוכר שעשיתי הסדר שכזה.‬
‫זה בינך ובינו.‬
‫הוא לא מקשיב לי.‬
‫ואתה חושב שאני כן?‬
‫אני מניחה שזה אומר שהם פרשו.‬
‫לא! אנחנו לא פורשים!‬ ‫-אין סיכוי.‬
‫אלא אם נרצה לנצל את ההזדמנות ולחזור למעלה?‬
‫ולהודות בתבוסה?‬
‫לעולם לא.‬
‫- לזכר קרול פרנטיס -‬
‫תרגום כתוביות: כפיר מי-בר‬