EN NETFLIX-SERIE
Hold deg våken. Kom igjen.
Hold deg våken.
-Herre! -Et rom!
Herregud! Kate!
Ring legen med en gang!
Hun har et kutt i bakhodet. Jeg holdt press på det, men det må sys.
-Miss Sharma? Kan du høre meg? -Teppe. Hun skjelver!
La meg jobbe.
Hva skjedde? Tjeneren så deg bære Miss Sharma. Går det bra med henne?
Jeg vet ikke.
Går det bra med deg?
Det er min skyld.
Alt er min skyld.
Anthony.
Hvor er hun?
Det er en uke siden hun skrev.
Det burde vært minst to blader nå, om ikke tre.
Kanskje hun ikke hadde noe mer å si om radikaleren
Eloise Bridgerton.
Du der. Hva har du gjort med sladrebladet?
Ingenting i dag, sir. Vil du ha en avis?
Tøv.
Håper Whistledown tar opp pennen igjen i god tid før bryllupet mitt.
Kanskje hun gir pennen en pause
for å slippe å skrive om en så uinteressant affære.
Eller kanskje hun var ferdig med å ødelegge andres liv.
Mamma, jeg vil besøke Eloise. Det har gått en uke.
Du setter ikke ben i det huset. Forstått?
Hvordan går det med Mr. Bridgerton?
Nesten ferdig. Møter ham i ettermiddag.
Godt. Er det ikke på tide å bruke litt av inntektene våre?
Vi har velfylte kister.
-Jeg har vel bruk for et større våpenskap. -Jeg tenkte mer på en slags feiring.
Varley.
-Lord Featherington og jeg vil ha et ball. -Utmerket idé.
Så vi endelig kan feire forlovelsen?
Så vi endelig kan feire oss alle.
Varley, jeg vil ha glans og glitter og gull. Jeg vil ha det beste av alt.
Og vi skal kalle det…
…"Featherington-ballet".
Så originalt.
Jeg får invitasjoner sendt ut med en gang.
Hva med Bridgertons og Sharmas?
Med tanke på familienes tilstand.
Besnærende å se de to familiene sammen igjen.
Alle elsker litt drama.
Alle vet at Miss Sharma ennå ikke har våknet fra ulykken.
Kanskje vi ikke bør gjøre narr av familien?
Inviter alle. De kommer nok ikke, stakkars,
men la alle få se hvor fint vi har det.
Etter et så tragisk år.
Jeg tenkte…
Roser og syriner denne gangen. Muntert.
Takk, Mrs. Wilson.
Sender du blomster til Sharmas igjen?
Ingenting er verre enn råtne blomster når man ikke er frisk.
Vi skal vel ikke på dette Featherington-ballet?
Jeg vet ikke. Det er vel bra vi ble invitert.
På morgenturen min i dag ble jeg direkte oversett. To ganger.
Lady Whistledown ser ikke ut til å skrive om det.
Hun skriver visst ikke mer. Stemmer det ikke, El?
Eloise,
kanskje en tur med Penelope kan hjelpe deg med tankene.
Det siste Penelope trenger, er å bli sett sammen med en som meg.
Featheringtons vet hvor ille dette er. Du også, men nekter å innse det.
Ingen har sagt at vi mistet tre ansatte denne måneden.
Jeg må vite om slikt.
Vi er ikke de eneste som rammes av dårlig rykte, Anthony.
Colin. Kan du informere meg om noe?
-Jeg legger ikke merke til staben. -Hva med kontoene?
Du legger visst ikke merke til dem heller. Jeg har brukt to dager på regnskapet,
og ser at du har tatt ut en ganske stor sum.
Til hva da?
Hvis du må vite det, undersøkte jeg en investering med lord Featherington.
Det er dette som gjør alt så vanskelig. Ingen tenker på organiseringen.
Han er jo 21 år.
-Har ingen her lov til å bestemme noe? -Du, fortsett å skrible.
Jeg vet ikke hvordan jeg kan snakke om dine aktiviteter.
Kan jeg gå?
Jeg må også dra.
Ikke vær redd.
Jeg gir deg beskjed om hvert skritt jeg tar i dag.
-Ja. Må vel skrible. -Jeg har så mye å lese.
Jeg har latin.
Hvordan går det med henne?
Vet ikke. Jeg har ikke…
Har du ikke besøkt henne? Det har gått en uke…
Jeg har jo hatt mye å gjøre.
Jeg ville lyve om jeg sa jeg ikke var bekymret for deg, Anthony.
Jeg har ikke tid til dette.
Vel…
Kanskje du bør ta deg tid.
Miss Eloise. En pakke til deg.
-Jeg vil ikke ha… -Du vil nok ha denne.
Jeg venter utenfor.
Du fikk brevet.
Hvorfor sa du det ikke før?
Hvorfor løy du for meg?
Du fortsatte med meg mens du visste
at den ekte lady Whistledown brukte trykkeriet til å trykke sladrebladet.
Jeg kunne ikke si det. Ikke mens hun så på meg.
Hvorfor tror du jeg sluttet slik, selv om jeg ville gjøre motsatt?
Jeg ville ikke hun skulle se oss sammen.
-At hun skulle skrive ille om deg. -Litt for sent.
Jeg skylder deg en unnskyldning.
For alt.
Whistledown bruker et annet trykkeri nå.
-Men du fortjener sannheten. -Jeg fortjener mer.
Hun har visst sluttet å skrive.
Det er derfor perfekt å finne henne nå,
når hun ikke venter noe. Med din kjennskap til henne
og mine anstrengelser, kan vi sammen avsløre henne.
Jeg må vite alt du vet.
Manuskriptene kom tidlig om morgenen. To ganger i uka, vanligvis.
-Har du papiret? -De kom aldri pakket inn.
De var sydd inn i silke.
Jeg var glad for å motta invitasjonen i dag, Deres Majestet.
Jeg trodde De kanskje ikke ville se meg etter den senere tids hendelser.
Ja.
Jeg har visst litt mindre å gjøre uten lady Whistledowns tidsfordriv.
Jeg tenkte du kunne gi meg en stimulerende samtale.
Jeg fikk aldri vite den egentlige grunnen til at viscounten og hans brud
ikke gikk ned kirkegulvet sammen.
Hadde det noe med lord Bridgertons politisk radikale søster å gjøre?
Jeg vet ikke. Vi har alle vært opptatt med den eldste Miss Sharma,
som vi håper kommer seg etter fallet.
Naturligvis.
Jeg sender noen smykker for å uttrykke min sympati.
-Det er snilt. -Det er ikke noe problem.
Tror du noen andre er på vei opp kirkegulvet denne sesongen?
Hva med lord Fife og det sure barnet som tror hun er harpist?
Jeg kjenner ikke til en forbindelse.
Lady Whistledown hadde monopol på slike spekulasjoner, ikke sant?
Kanskje det ville være sunt for oss alle
å finne nye interesser.
Pass dine egne saker.
Og med dine saker mener jeg denne baren. Den krever arbeid.
-Så hvor er disse gruvene? -Jeg nøler med å si nøyaktig hvor.
Jeg vil ikke ha andre lykkejegere i nærheten.
Mondrich!
Hyggelig å se deg her.
Det er jo baren hans.
Det virker som om herren ser på den som et privat kontor for sine planer.
"Planer" er et litt ekkelt ord.
Mr. Bridgerton, du kan ikke mene alvor med dette.
-Mannen er en svindler. -Unnskyld, Mondrich.
Et trekk han ser ut til å dele med sin avdøde fetter,
noe jeg selv ble involvert i:
Samvittighetsløse handlinger jeg en gang aksepterte.
Kanskje du kan se det selv.
Featheringtons, som gir sesongens mest overdådige ball.
-Familien som for noen måneder siden… -Ikke bland dem inn.
Featheringtons er en fin familie som har fått et urettferdig omdømme.
Jeg ville være veldig forsiktig med anklager,
siden det ikke virker som du har råd til å miste flere gjester.
Kan vi finne et annet sted til forretningene, Featherington?
Colin Bridgerton har bitt på.
Du har tillatt meg å flytte inn på mitt soverom,
men det betyr ikke at du bare kan brase inn.
Beklager.
Vel, ballet blir bra.
Gullblomster, gulldrinker, gull overalt.
Liker du ikke gull?
Nå som Mr. Bridgerton er med, har vi spurt nesten hele sosieteten.
-Hvordan er det mulig? -Vi har vært effektive. Et utmerket lag.
Vel, vi kan alltids ta turer til de rike familiene på landsbygda.
Det er få rike familier på landsbygda.
Familiene her begynner snart å be om avkastning på investeringene sine.
Og så faller alt sammen.
Ikke si at du ikke har en plan, min herre.
Vi forlater London.
Reiser til Amerika.
Det kommer ikke på tale.
Liker du å ha suksess her?
Tenk deg hvor godt det vil føles å være i en ny by.
Uendelige muligheter, uendelig rikdom, som vi kan sikre oss sammen.
Portia, vi kan bli et enda bedre lag
uten begrensningene i dette gudsforlatte samfunnet.
Du vet at Amerika ikke har noen kongelige.
Du kan være dronningen deres.
Tenk over det.
Og…
…jeg liker gull veldig godt.
Du kan ikke gjøre dette, Didi.
Du kan ikke forlate meg slik. Vi må…
Vær så snill.
Edwina.
Mamma! Lady Danbury! Skynd dere!
-Kjære? -Hun er våken!
Gud skje lov. Tilkall legen.
Kate.
Husker du noe?
Jeg husker at jeg red i parken.
Og fallet.
Mamma, Edwina, jeg er så lei for det.
Du må hvile, Didi. Ikke anstreng deg.
Kom Lord Bridgerton på besøk?
Han… Han reddet deg i parken.
Galant, faktisk.
Han tok deg hjem for flere dager siden.
Og siden?
Skjønner.
Du har rett.
Jeg må hvile.
Jeg kommer snart til familien i stuen.
Anthony.
-Er hun våken? -Mrs. Wilson hørte fra en tjenestepike.
Det er… utenkelig.
Å finne noen slik.
En…
…som du elsker.
Jeg er lei for det.
Jeg er så lei for at det var du som var med faren din den dagen.
Og jeg er lei for alt som skjedde i dagene etterpå.
Om jeg kunne endre ting…
Du aner ikke hvor mye jeg ønsker å kunne endre alt.
Det er det jeg tenker på hver kveld før jeg lukker øynene
og hver morgen før jeg åpner dem.
Det vil aldri forsvinne.
Jeg tror ikke jeg kan se henne.
Å miste Edmund var den vanskeligste tiden i mitt liv.
Og smerten jeg følte…
Helt ubeskrivelig.
Men det er én ting som har gitt meg litt trøst.
Det er å vite
at jeg fortsatt ville velge livet jeg levde med ham, hver eneste gang.
Og jeg hadde utvilsomt følt den samme smerten på nytt om jeg måtte,
for ekte kjærlighet er verdt det.
Uansett hva.
Ikke mist henne, Anthony.
Du kan ikke miste henne.
Mademoiselle Bridgerton!
Hva gjør du her alene? Trodde ikke du brydde deg om vêtements.
Jeg er ikke her for klær. Men jeg vil gjerne gi deg klær beskjed.
Du jobbet med henne, ikke sant?
Lady Whistledown?
Du har et fantasirikt sinn.
Jeg trodde du var henne før. Det var visst feil.
Men jeg vet du har gutter som henter og bringer pakker hele dagen,
så du er perfekt
til å få bladene til trykkeriet uten at noen reagerer.
Vet ikke hva du prater om.
"Madam Delacroix er gammel, men er i det minste flink."
Ikke ofte Whistledown har kompliment.
Jeg kjenner ikke mange damer som anser "gammel" som en kompliment.
-Din bedrift blomstret etter at hun skrev… -Miss Eloise.
Det er dumt av meg å snakke med en så skandaløs person.
Like dumt som det er at du roter rundt slik,
med tanke på hva Whistledown nylig skrev om deg.
Nei?
Madam Delacroix, vi vil gjerne bli forgylt.
El.
Møt meg utenfor.
Jeg vet du ikke skal bli sett med meg, men gi meg et øyeblikk.
Trykkeriet der Theo jobber, var Whistledowns.
Han fortalte meg alt.
Trodde du ikke lette mer. Var ikke Whistledowns ord nok?
Du hører ikke etter! Jeg finner henne nå!
Ikke skrik til meg!
Beklager. Jeg…
Folk vet at du har snakket med ham. Theo.
Sladder om deg og en fra de lavere klasser.
Du måtte ha hørt folk snakke.
Hvem? Hvem snakker?
Tjenere. Som har hørt det fra sine hus. Min søster spurte om det her om dagen.
Jeg trodde jeg var diskré. Er du sikker?
Lady Whistledown har gjort deg en tjeneste.
Om hun finner ut av dette og skriver om det,
får familien din virkelig problemer.
Du har tenkt på henne altfor lenge.
Først elsker du henne. Så hater du henne. Nok er nok.
Jeg vil ikke høre mer om det.
Denne skandalen din går snart over.
Jeg gleder meg til ting blir som før mellom oss.
Bridgerton. Tessa. Kan jeg komme inn?
Jo flere, jo bedre.
Mr. Bridgerton er glad for å ha deg her
før de to "meg"-ene tar ham.
Bare…
Det er bemerkelsesverdig.
-Jeg synes det er ditt beste så langt. -Kanskje vi alle fortjener en drink.
Flott å se deg utvikle deg, Bridgerton.
Mange på akademiet trodde du bare kunne drikke og ikke male.
Hvorfor trodde de det?
Med tanke på hvordan du kom inn.
Det var jo basert på…
Rupert.
Opplys meg. Hva…
Din brors store pengegave til akademiet. Det var det som sikret deg plassen.
Trodde du visste det.
Lord Bridgerton.
Jeg er glad for å se at du er våken.
Jeg hørte det var du som fant meg og tok meg med hjem.
Jeg må vel takke vårt første kappritt i parken.
Hvis det ikke var for det skjebnesvangre øyeblikket,
hvem vet hva som kan ha skjedd?
Takk for blomstene.
Var det noe mer, min herre?
Jeg besøkte deg.
Morgenen etter.
For å be om unnskyldning.
Du fortjente mye mer.
Jeg tok meg friheter. Jeg…
Jeg ville ikke at det skulle skje slik…
-Jeg kom for å beklage. -Du har alt sagt…
Og for å be deg om å gifte deg med meg.
Miss Sharma.
-Jeg er her, og jeg ber… -Hva gjør du? Nei.
Jeg trenger ikke at du spør meg om noe.
Kate.
Jeg vender tilbake til India.
Når jeg løser ting med min søster,
vender jeg tilbake til India. Det er bestemt.
Og familiens økonomi?
Lady Danbury vil sponse min mor og søster en sesong til. Jeg er sikker på
at de klarer seg fint alene, jeg hjelper jo ikke.
Du stikker av.
Vær så snill, gå.
Gå!
-Da kan det være den andre modisten. -Den andre modisten gikk konkurs,
siden Whistledown priste Delacroix.
Så hun skjuler noe.
Kanskje. Men hun er slu.
Er Madam Delacroix involvert, innrømmer hun det aldri.
Nok en ledetråd som ikke fører noe sted.
Du trenger ikke det.
Tilgi meg.
Jeg…
Dette er absurd.
-Jeg ville aldri… -Nei, alt er absurd.
Vi kan ikke fortsette å møtes slik.
-Det var din idé. -Jeg vet det.
Jeg…
Det vet jeg.
Jeg er lei for at jeg kastet bort tiden din.
Er du?
Eller dropper du plutselig letingen av andre grunner?
Folk snakker om oss alt, Theo.
Og nei, jeg bryr meg normalt ikke om hva andre tenker, men ja,
jeg bryr meg om deg.
Hvis vi fortsetter slik,
kan jeg ikke leve med meg selv om du må ta konsekvensene.
Jeg burde ha visst det.
At du ikke var annerledes enn alle de andre damene.
Det går bra, Miss Bridgerton.
Du dyppet tåen din ned i mitt vann, prøvde å føle deg bedre
om ditt ufortjente liv, gjennom ætt.
Nå kan du gå tilbake til ditt liv,
og jeg kan gå tilbake til mitt.
Beklager at jeg ikke kunne hjelpe med å finne forfatteren din.
Lykke til.
Theo.
Kate!
-Du burde ikke være oppe alene. -Jeg føler meg mye bedre.
Det mest uthvilte jeg har følt på årevis, etter en uke i sengen, faktisk.
Det har vært en anstrengende sesong.
Edwina,
jeg vet det ikke er lett å få din tillit igjen.
Men jeg er villig til å fortsette å prøve, uansett hvor lang tid det tar.
Da du var dårlig, tenkte jeg bare på at du skulle bli bra.
Men nå som du er det, har jeg spørsmål.
Var det alltid noe mellom deg og viscounten?
Løy du for meg hele tiden?
Jeg løy for meg selv.
Kanskje…
…det var noe mellom oss,
men jeg visste det ikke før det var for sent.
Men hvorfor sa du det ikke da du visste det?
Hvorfor vente på at jeg skulle finne det ut?
Jeg trodde jeg kunne fornekte følelsene mine.
-Men… -Men de var for sterke.
Da jeg hørte om ulykken din,
tenkte jeg bare på at jeg ikke kjenner deg.
Du kjenner ikke deg selv heller.
Kate, jeg er ferdig med å spille en rolle.
Jeg vil virkelig kjenne meg selv, og vite hvem du er også.
For jeg vet ikke om jeg liker de unge damene vi begge har spilt.
Kan vi ta med de nye oss til ballet Featheringtons har i kveld?
Bon…
Jeg vil ikke at du skal gå for min skyld. Uansett hva du vil gjøre nå,
håper jeg det er fordi du er ærlig mot deg selv,
ikke på grunn av noen andre.
Du har visst hjertesorg.
Hva vet du om hjertesorg?
Jeg vet ingenting.
Men jeg har følt det i malerier.
I et Gainsborough-portrett eller…
…en Turner-himmel.
Og hva føler man i en Bridgerton?
Skuffelse.
-Mangel på inspirasjon. -Går det ikke så bra på kunstakademiet?
Jeg er en bedrager, El.
Det viser seg at Anthony kjøpte plassen min ved bordet.
Det betyr ikke at du ikke ville kommet inn selv.
Jeg vet også hvordan det er å føle seg som en bedrager.
Sprade rundt i salen i ballkjole med fjær,
late som jeg er en jeg ikke er.
Jeg vil virkelig ikke på det fæle ballet i kveld, selv om jeg vet Pen er der.
Hun synes jeg er ganske dum for tiden.
Vil du ha en partner?
Hva? Selvsagt ikke.
Fordi… jeg er visst ledig.
Bedrager-fest for to?
Bror.
Gregory.
-Burde du ikke være i seng? -Jeg får ikke sove.
Er det noe galt?
Latinlæreren min tror det. Han kjeftet på meg.
Tror jeg er dum.
Beklager forstyrrelsen.
-Jeg skal… -Gregory, vent.
Kom hit.
Din latinlærer tror ikke du er dum.
Han tror jeg er skremmende.
Jeg krever for mye av ham og deg.
Og av alle.
Er jeg som ham?
Eller var han mer som deg?
Far.
Han var…
Han var som oss begge.
Han var seriøs som meg, kanskje.
Han hadde din spøkefullhet.
Hadde han?
Han hadde en gang lim i Benedicts sko.
Skulle ønske jeg kunne lurt ham.
Jeg også.
Vi snakker visst ikke nok om ham?
Jeg vet ikke mye om ham.
Det er fordi jeg har vært altfor sen med altfor mange ting.
Faren din var den beste mannen jeg har kjent.
Han var morsom, såklart, men…
…også modig og aldri redd for å kjempe.
Ikke bare for familien…
…men for alt annet også.
Kjære.
Hvordan føler du deg?
Bra. Jeg føler meg bra.
Jeg ser du ikke er kledd for ball.
Jeg har mye å pakke før jeg drar, og jeg vet ikke om jeg vil gå i kveld.
Kate.
Jeg håper du ikke drar tilbake til India for å flykte fra det som er vanskelig.
Jeg kjenner følelsen for godt, og jeg kan si det aldri er et klokt valg.
-Jeg hater å se deg slik. -Det er min feil, mamma.
-Alt som har skjedd. -Edwina tilgir deg. Jeg tilgir deg.
Men jeg tilgir ikke meg selv. Jeg skulle hjelpe henne.
Hjelpe familien vår, og i stedet…
Det var galt at du måtte oppdra Edwina alene.
Det var min skyld.
-Du sørget over Appa. -Du også.
Og du hadde mistet moren din alt også. Kate…
Du tok meg inn som din egen.
Og du behandlet meg aldri annerledes. Alt jeg gjorde, skyldte jeg deg.
Du skyldte meg ingenting.
Du måtte aldri fortjene din plass i denne familien.
Jeg elsket deg fra dagen jeg møtte deg.
Kjærlighet er ikke noe man skylder.
Du kom inn i livet mitt som datter, og jeg så deg aldri som noe annet.
Det…
Det er så leit at du ikke tror du fortjener all kjærligheten i verden.
Han skulle be meg om å gifte seg med ham.
Viscounten.
-Hva? -Og jeg kunne ikke tillate det, mamma.
Han følte han måtte spørre meg,
en misforstått oppfatning om plikt etter at vi to…
Han elsker meg ikke, mamma.
Og jeg…
Jeg kunne ikke tillate det.
Min kjære.
Utsøkt.
Er det ikke det?
Vi kan se det som en forsmak på mitt bryllup med fetter Jack.
Vil han omsider danse med meg i kveld?
Ikke om han vet hva som er bra for ham.
Jeg dåner.
Dette ballet er virkelig min største prestasjon.
Deres Majestet.
Jeg klarer ikke dette i kveld.
Beklager, mamma. Jeg er redd jeg må skuffe deg igjen.
Det eneste som ville skuffet meg, er om du bryr deg om hva andre synes.
Det er ikke deg.
Jeg vil ikke at du skal holde ting hemmelig igjen.
Nå,
du har kommet langt denne sesongen. Det ville vært synd å vende tilbake nå.
Stødig.
Jeg er klar.
Fife hadde visst venninnen sin i et skap.
I 20 minutter, om du kan tro det.
Pen.
El.
Har du en fin kveld?
Ikke jeg heller.
Du hadde rett… om Theo.
Det var feil å bli involvert med ham.
Jeg tok rådet ditt og fjernet meg selv.
Han tok det ikke bra, men jeg tror det var nødvendig.
-Eloise… -Takk for at du beskyttet meg.
Du er en ekte venn.
-Så ditt Whistledown-søk er… -Over.
Hun er borte for godt.
Nå kan vi vel omsider snakke om andre ting.
Kanskje vi kan snakke om Lord Fife.
Jeg hørte han har vært sammen med Miss Goring i et skap. Vet ikke hvorfor.
Hvor hørte du det?
Miss Goring er ved limonadebordet
og legger papir ved brystet.
Nå vet vi hvem for. Se.
Så godt observert, Pen.
Jeg er glad du bestemte deg for å komme.
Jeg kunne ikke gå glipp av en siste kveld med deg før jeg drar.
Så hva sier du?
Skal vi gå på dansegulvet?
-Med hvem da? -Oss selv.
De kan ikke si noe om oss som vi ikke har hørt før.
Og din nær-døden-opplevelse er vel vår beste sosiale kapital så langt?
Du vet du danser med en beryktet Bridgerton, Miss Cowper?
Jeg vil holde folk våkne.
Og jeg liker det vakre smykket du har på deg.
En gave fra lord Featherington?
Sytten rubiner, faktisk.
Blir du sjalu, Mr. Bridgerton?
Blendende.
-Bortsett fra at låsen er ødelagt. -Er den?
Kan jeg reparere den for deg?
Bridgerton-tjeneren kan smykker.
Du finner vel ikke bare på en unnskyldning for å besøke meg?
Bli med meg.
Colin, det kan være skandaløst om vi to…
Det er ingen edelstengruver i Georgia. Fetteren din, lord Featherington,
beklager at jeg må si deg dette,
men jeg har sjekket ham ut. Jeg tror han bare er en sjarlatan.
Hva? Hva sier du?
Jeg sier at om jeg har rett, er dette smykket…
-Penelope? Mr. Bridgerton? -Hva betyr dette?
Dette betyr at…
Smykket er svindel, laget av glass.
Akkurat som deg.
Hvordan våger du å utnytte disse damene, Featherington,
uten en far eller ektemann til å beskytte seg?
Jeg tar bare opp saken privat for deres ryktes skyld.
Men jeg forventer at du gir tilbake alle pengene du har samlet inn
og forlater byen med en gang.
Mamma?
Jeg tar meg av dette. Takk og lov for Mr. Bridgerton.
Vi må fremskynde planene.
Pengene er i kisten.
Vi avslutter kvelden og tar første skip til Amerika i morgen.
I morgen? Altfor tidlig, min herre. Hva med mine unge damer?
-Vi henter dem etterpå. -Etterpå? Etter hva da?
De kan bli med oss. Skjønt det kan nok bli vanskelig
å overbevise dem om å reise til sørstatene i natt.
På noen måter er dette en lettelse.
Jeg vil ikke lenger måtte gifte meg med Prudence.
Det vil være andre muligheter for fremtiden.
Ja?
Vi bør gå tilbake til festen.
-Colin. -Går det bra med deg?
-Jeg tror det. -Bra.
For vi skal danse.
Jeg hadde øvd på den talen i tankene i timevis.
Om din fetter ikke gir tilbake pengene og lar familien din være i fred,
har jeg mer å si til ham.
Du var forbløffende, Colin.
Jeg kan ikke takke deg nok for at du passer på oss.
Jeg vil alltid passe på deg, Penelope.
Du er spesiell for meg.
Det er du for meg også.
Du kan ikke unngå ham hele kvelden, Didi.
Og du bør ikke prøve det. I hvert fall ikke på mine vegne.
Vær søsteren jeg vet at du er.
Vær morsom, modig og følsom.
Ikke vær redd for å følge hjertet etter å ha gjort det motsatte for lenge.
Du har brukt så mye tid på meg.
Det er på tide at du får skinne.
Lord Bridgerton.
Miss Sharma.
Jeg var på vei ut.
Vi bør fortsette å holde avstand mellom oss, i lys av…
Kanskje vi ikke bør det.
Kanskje tilskuerne synes synd på meg.
Jeg er på dansegulvet bare dager etter en alvorlig hodeskade.
Kanskje jeg trenger støtte.
For å hjelpe meg.
Kanskje du var den første jeg fant.
Hvor mange?
Tre.
Skal du be meg om å danse?
En siste gang.
Skal du si ja?
Vil du slutte?
Fortsett å se på meg.
Ingen andre betyr noe.
For en skandale.
Var det derfor søsterens bryllup ble avbrutt?
Barn, nei.
Bryllupet skjedde ikke fordi jeg bare ombestemte meg.
Et faktum lady Whistledown må ha oversett.
Jeg synes de er vakre sammen.
Svært vakre.
Er de ikke det?
-Jo, Deres Majestet. -Absolutt.
Selvsagt.
Så hvorfor danser ingen andre?
Miss Edwina,
har jeg fortalt deg om nevøen min?
Han er en prins.
Og han er ledig.
Alle sammen, gå ut. Jeg har en overraskelse til dere alle.
Eloise.
Hvor fikk du alle pengene fra?
-Hvorfor går du gjennom mine ting? -Svar.
Det raker deg ikke.
Det er ikke min sak. Jeg skjønner.
Hva er din sak da, Pen?
Da jeg hørte deg gjenta sladder i kveld, slo det meg,
for jeg har aldri hørt deg sånn.
Du sa kanskje sånt før,
men i kveld var første gang jeg hørte deg si det.
Det hørtes så kjent ut.
Dine ord.
Ikke bare innholdet eller emnet,
men mønsteret.
Det hørtes skrevet ut, nesten.
Hvorfor det, tror du?
Fordi du har lest for mye Whistledown.
Stemmen hennes er et ekko i hodet ditt, Eloise.
Først trodde jeg det også.
Men så tenkte jeg også på hvordan du alltid holdt deg ved veggen
og samlet all slags sladder.
Da jeg sa jeg ikke likte
utnevnelsen av diamanten i starten av sesongen,
avviste Whistledown det like etterpå.
Du var en av de få som visste om Miss Thompsons graviditet.
Du kan ikke…
Så tenkte jeg på at du sa at folk har snakket om meg og Theo.
Men om så var tilfelle, ville Whistledown ha skrevet om det for flere uker siden.
Derfor valgte du å jobbe med Madam Delacroix.
For hun var en jeg hadde strøket alt.
Fordi dette var personlig.
Eloise, jeg beklager.
Jeg er lei for det. Du har rett i alt.
-Jeg ville beskytte deg. -Var det det du gjorde?
Ved å skrive om meg i ditt siste blad?
Fortelle hele verden om ting jeg delte med deg?
For å overbevise dronningen om at det ikke var deg. For å redde deg.
Den eneste du ville redde, var deg selv.
Alt for å tjene penger, på andres bekostning.
På Miss Thompsons bekostning. Broren min.
Hele familien min. Hele familien din.
Jeg avsluttet vennskapet med Theo på grunn av deg!
En av de få gode tingene i livet mitt, på grunn av din egoistiske manipulering!
Du aner ikke hvor grusomt det har vært å holde dette skjult så lenge!
Whistledown har vært alt for meg, og jeg har gitt det opp. Jeg er ferdig.
Jeg skrev det jeg skrev, og jeg ga det opp for deg.
Jeg kjenner deg ikke engang.
Jeg ser på deg nå, og jeg synes bare synd på deg.
Isolert her på dette rommet mens du skriver et hemmelig, lite sladreblad,
plager alle i byen fordi du er for redd
for å stå opp for deg selv i virkeligheten.
Du er jammen noe, Penelope.
En svak veggpryd.
Jeg gjorde da noe.
Du snakker bare om å gjøre noe.
Du har store ambisjoner, flotte planer,
men det var jeg som gjorde noe stort, og du tåler det ikke?
Og hva tror du det gjør deg til?
Jeg vil aldri se eller snakke med deg igjen.
Rett der borte.
Feiringen begynner snart.
Hvis vi må dra, holdt vi iallfall en minneverdig avskjedsfest.
Jeg holdt en minneverdig avskjedsfest
for deg.
Jeg ba tjenestepikene pakke for deg.
Dine viktige ting, i det minste,
med nok penger til å få deg på en båt til Amerika og ut av våre liv.
-Jeg trodde vi var sammen om dette. -Nei.
Du drar. Alene.
-Portia… -Ikke rør meg igjen.
Portia, vi er et lag.
Et utmerket et.
Jeg har allerede et lag.
De er tre unge damer, ofte kranglete og vanskelige,
men de er mine.
Det er tydelig at du ikke bryr deg om dem,
så jeg sender deg vekk med favorittpersonen din. Deg selv.
Planen var like mye din idé som min.
Om ikke mer.
Forventer du ærlig talt at noen skal tro at en så selvsikker,
veltalende mann trengte en kvinne for sin plan?
En kvinne som selv er offer,
som har investert sin siste skilling i planen.
Det er registrert, min herre.
Jeg skal beholde en stor andel av pengene
for å forsørge meg selv og mine unge damer,
og jeg ba Mrs. Varley lage en signatur på et dokument
der det står at så snart en av jentene mine får en sønn,
går eiendommen over til dem.
Varley er dyktig med håndskrift.
Folk blir selvsagt sinte når de oppdager at du har stukket av
med alle pengene du lurte ut av dem.
Du kan prøve å forklare det, nå som alle er samlet…
Du er ond.
Jeg er en mor.
Og du drar ikke i en verre tilstand enn da du kom.
Uten noe.
Har du sett Eloise?
Eloise Bridgerton?
Penelope Featherington?
Måten du danset med henne på, var interessant.
-Gjør du kur til jenta, Bridgerton? -Er du gal?
Jeg ville aldri kurtisert Penelope Featherington.
Ikke i dine villeste fantasier, Fife.
Jeg vil slutte på akademiet.
Hva?
-Hvorfor det? -Jeg vet om donasjonen din, bror.
Du prøvde å hjelpe, på din egen misforståtte måte,
kanskje fordi du ante sannheten, at jeg ikke er god nok.
Stopp. Du høres ut som meg.
Hvis du vil male, må du male.
Det er et av dine mange talenter. Ditt største talent er evnen til
å se hva andre trenger, selv når de ikke ser det selv.
Det har tatt meg altfor lang tid å erkjenne dette,
og jeg hadde ikke gjort det uten deg.
Nyt resten av kvelden, bror.
Skal du fortsatt dra til India?
Jeg har min søsters velsignelse, så vel som min mors.
Selveste dronningen har visst reddet våre familier fra ruin.
Du elsker familien din.
Like mye som du elsker din.
Jeg var redd for å miste deg.
Det var derfor jeg ikke kunne besøke deg etter ulykken.
Jeg kunne ikke få meg til…
Jeg elsker deg.
Jeg har elsket deg fra da vi kappred i parken.
Elsket deg på hver dans, hver tur, hver gang vi har vært sammen,
hver gang vi har vært fra hverandre. Du må ikke godta, like
eller tillate det. Kjenner jeg deg rett, gjør du ikke det. Men du må vite det,
i ditt hjerte.
Du må føle det fordi jeg gjør det.
Jeg elsker deg.
-Jeg vet ikke hva jeg skal si. -Du må ikke si noe.
Jeg tror ikke det er noe annet å si…
…enn at jeg elsker deg også.
Jeg vil ha et liv som passer oss begge.
Jeg vet at jeg ikke er perfekt, men jeg vil være ydmyk for deg,
for jeg kan ikke se for meg livet uten deg.
Derfor vil jeg gifte meg med deg.
Du vet at det aldri vil være en dag
hvor du ikke irriterer meg.
Er det et løfte, Kathani Sharma?
Ja.
Ja, det er et løfte.
Vel.
Det virker som om vi to endelig er enige om noe.
Vi er vel det.
Det har blitt sagt
at stillhet kan ha mer makt enn ord.
Ingen vet det bedre enn jeg.
Du hadde rett om den nye lord Featherington.
Beklager min oppførsel her om dagen.
-Jeg måtte gjøre det for å lure ham. -En seier jeg ikke nyter.
Nei.
Kanskje du burde skjenke deg noe også.
Jeg sa at dette stedet blir drevet av en ærlig mann som serverer gode drinker.
De krevde å få komme.
Jeg står i gjeld til deg, Mr. Mondrich.
Takk.
Brett opp ermene, Will.
Vi har kunder.
Det er i stillhet man kan finne sannhet.
Alt man må gjøre, er vel å lytte.
Jeg vet at det alltid vil komme tider der stillhet er nødvendig.
Og, selvfølgelig, tider det ikke er det.
Kjære leser, du trodde jeg ble taus,
men du trodde feil.
Og om det er noe du bør vite nå,
er det at denne forfatteren ikke kan tie lenge.
Med vennlig hilsen
lady Whistledown.
Vikomtesse.
Du har visst overgått deg selv i dag.
Du vet at pliktene mine er viktige for meg.
Kanskje du vil ha mer,
siden du er så…
pliktoppfyllende.
Det som er pliktoppfyllende,
er å møte familien din utenfor før de merker at vi ignorerer dem.
Ja. Se på ham!
Ja, du går!
Bortreist i seks måneder. Nå bruker de seks timer ned trappen.
Seks er ingenting når du er nygift.
Her er de.
Ja.
Ikke et sekund for tidlig.
Kan vi begynne å spille?
For å bli ferdig med ditt uunngåelige nederlag?
Vi har alle valgt, men ikke dødskølla.
-Min! -Min!
-Glem det. -Hold deg til rosa, Anthony.
Den passer til din flaue ansiktsfarge når du bruker den.
-Hvem skal begynne? -Newton!
Han gjør vel det.
-Newton! -Newton!
Det betyr vel at spillet har startet.
-Det var din tur, altså. -Det var det ikke.
-Han er din hund. -Og din, inngiftet.
Jeg husker ikke at jeg inngikk en slik avtale.
Det er mellom deg og ham.
Han hører ikke på meg.
Tror du jeg gjør det?
Det betyr vel at de gir seg.
-Nei! Vi gir oss ikke! -Aldri i verden!
Med mindre vi vil benytte anledningen til å gå opp igjen?
Og tape frivillig?
Aldri.
Tekst: HC