EN NETFLIX-SERIE
Stanna hos mig. Kom igen.
Stanna hos mig.
-Ers nåd! -Ett rum!
Herregud! Kate!
Hämta läkaren omedelbart!
Hon har ett sår i bakhuvudet. Jag lade tryck på, men det måste sys.
-Fröken Sharma? -Hör ni? Hon behöver en filt.
Låt mig nu arbeta.
Vad hände? Min betjänt såg dig bära in henne.
Hur mår hon?
Jag vet inte.
Hur mår du?
Det är mitt fel.
Allt är mitt fel.
Anthony.
Var håller hon hus?
Hon har inte skrivit på en vecka.
Det borde ha kommit ut minst två blad, om inte tre.
Hon hade väl inget mer att säga om den radikala busen Eloise Bridgerton.
Du där. Var är vårt skandalblad?
Inget idag, herrn. Vill ni köpa en tidning?
Struntprat.
Hoppas Whistledown skriver igen, så att hon kan skriva om mitt bröllop.
Hon kanske lade ner pennan
för att slippa skriva om något så ointressant.
Hon kanske inte ville förstöra fler liv.
Mamma, jag vill besöka Eloise nu.
Du sätter inte din fot i det huset. Är det uppfattat?
-Hur ligger vi till med herr Bridgerton? -Nära. Vi ska ses i eftermiddag.
Bra. Tycker ni inte att vi ska spendera lite av våra intäkter?
-Våra kistor svämmar ju över. -Jag behöver ett större vapenskåp.
Jag tänkte mer att vi skulle fira lite.
Varley. Lord Featherington och jag vill hålla en bal.
Vilken utmärkt idé.
-Så att vi kan fira vår förlovning. -Så att vi kan fira oss alla.
Varley, jag vill ha lyster, glitter och guld. Jag vill ha det bästa av allt.
Vi ska kalla den…
…Featheringtonbalen.
Vad påhittigt.
Jag skickar ut inbjudningarna direkt.
Hur gör vi med familjen Bridgerton och familjen Sharma?
Med tanke på deras nuvarande status…
Det vore spännande att se dem tillsammans igen.
Alla älskar dramatik.
Fröken Sharma har ju inte vaknat efter olyckan ännu.
Vi kanske inte ska driva med dem just nu.
Bjud allihopa. De kommer förmodligen inte, stackarna.
Men alla måste få se hur bra det går för oss nu.
Efter ett så tragiskt år.
Jag tänkte…
Rosor och syrener, tycker jag. De är uppmuntrande.
Tack, fru Wilson.
Blommor till familjen Sharma igen?
Vissnande blommor när någon är sjuk är det värsta som finns.
Vi ska väl inte gå på Featheringtonbalen?
Jag vet inte. Det är ju bra att vi blev bjudna.
På min morgonpromenad idag blev jag nonchalerad två gånger.
Lady Whistledown verkar inte skriva mer i alla fall.
Hon verkar inte skriva alls. Eller hur, El?
Eloise.
Ska du inte rensa tankarna med en promenad med Penelope?
Penelope vill nog inte bli sedd med en som jag.
De vet hur illa det är. Det gör du också, fast du inte medger det.
Har vi blivit av med tre betjänter? Jag måste få veta sådant.
Det är inte bara vi som påverkas av onda rykten.
Colin. Har du något att berätta för mig?
-Jag noterar inte personalen. -Våra konton, då?
Noterar du inte dem heller? Jag har suttit i två dagar med bokföring.
Du har tagit ut en ansenlig summa.
Varför?
Om du måste veta, undersökte jag en investering med lord Featherington.
Det här är det svåra med vårt hushåll. Ingen tänker på hur det ska skötas.
-Han är 21, bror. -Får ingen här fatta egna beslut?
Håll dig till ditt klotter, du. Och dig vet inte vad jag ska säga om.
Får jag gå?
Jag ska också gå.
Oroa dig inte. Jag ska informera dig om varje steg.
-Jag ska gå och klottra. -Jag har mycket att läsa.
Jag har latinläxa.
Hur mår hon?
-Jag vet inte. Jag har inte… -Har du inte besökt henne på en vecka?
Jag har varit upptagen.
Det vore lögn att säga att jag inte är orolig för dig, Anthony.
Jag har inte tid med det här.
Nå…
Du kanske borde ta dig tid.
Fröken Eloise. Ni har paket.
-Jag vill inte ha… -Det här vill ni nog ha.
Jag väntar utanför.
-Ni fick meddelandet. -Varför sa ni inget tidigare?
Varför ljög ni för mig?
Hur kunde ni driva med mig när ni visste att Whistledown använde ert tryckeri
för sitt skandalblad.
Jag kunde inte berätta det. Hon hade ögonen på mig.
Varför tror ni att jag bröt kontakten fast jag inte ville?
Jag ville inte att hon skulle se oss och skriva elakt om er.
Det är lite för sent.
Jag är skyldig er en ursäkt.
Förlåt för allt. Whistledown har gått någon annanstans nu.
-Men ni förtjänar sanningen. -Mer än så.
Hon verkar ha slutat skriva helt.
Nu kan jag säkert hitta henne.
Hon är oförberedd, och ni känner till hennes metoder.
Vi kan säkert avslöja henne tillsammans.
Berätta allt ni vet.
Texterna lämnades in tidigt på morgonen. Två gånger i veckan.
-Har ni omslagspapperet? -Det fanns inget.
De var insydda i tyger.
Tack så mycket för er inbjudan, Ers Majestät.
Jag var inte säker på om ni ville se mig efter den senaste tidens…händelser.
Ja.
Jag har fått en del ledig tid
nu när jag slipper tänka på lady Whistledown.
Ni har kanske något spännande att berätta.
Jag fick aldrig veta sanningen bakom att viscounten och hans brud
inte fullföljde sin vigselakt.
Hade det något att göra med lord Bridgertons radikala syster?
Det vet jag inte, Ers Majestät. Vi har mest tänkt på fröken Sharma,
som vi hoppas snart ska repa sig efter fallolyckan.
Just det.
Jag ska skicka några halsband för att visa min omtanke.
-Det var snällt. -Det är inga problem.
Tror ni att någon annan kommer att gifta sig i år?
Vad sägs om lord Fife och flickebarnet som tror att hon kan spela harpa?
Det paret känner jag inte till.
Lady Whistledown var ju experten på sådana spekulationer.
Det kanske skulle göra oss alla gott
att hitta några nya intressen.
Sköt ditt, Will.
Och med "ditt" menar jag baren. Kan du servera?
Var ligger gruvorna mer exakt?
Exakt kan jag inte berätta.
Jag vill inte ha andra prospektörer jämte mig… Mondrich!
-Vad trevligt att se er här. -Det är ju hans bar.
Lorden här behandlar den mer som ett kontor för att smida ränker.
"Ränker" är inget trevligt ord.
Herr Bridgerton, ni menar väl inte allvar här?
-Han är en bedragare. -Ursäkta mig, Mondrich.
Han delar det draget med sin avlidne kusin.
En man jag själv en gång arbetade med och vars skrupelfria beteende jag tillgav.
Ni kanske kan se det själv.
Familjen Featherington anordnar säsongens flottaste bal.
-För en familj som… -Blanda inte in dem.
Familjen Featherington är hedervärda och har ett oförtjänt smädat rykte.
Var försiktig med hur ni anklagar folk.
Ni verkar knappast ha råd att driva iväg fler kunder.
Ska vi talas vid någon annanstans, Featherington?
Colin Bridgerton har svalt betet.
Ni har förvisso tagit min sovkammare, men ni får inte komma in här oannonserad.
Ursäkta mig.
Balen blir i alla fall väldigt fin.
Guldblommor, gulddricka, guld överallt.
Gillar ni inte guld?
Nu när vi har herr Bridgerton har vi nog utnyttjat hela societeten.
-Hur kommer det sig? -Vi har arbetat utmärkt tillsammans.
Vi skulle alltid kunna resa ut och träffa välbärgade familjer på landet.
Det är långt mellan de välbärgade familjerna på landet.
Familjerna här kommer att kräva avkastning inom en snar framtid.
Och då kommer hela planen att rasa samman.
Har ni ingen flyktplan, min herre?
Vi lämnar London.
-Vi reser till Amerika. -Det kommer aldrig på fråga.
Ni trivs väl som högt uppsatt här?
Tänk er hur bra det skulle kännas i en ny stad.
Oändliga möjligheter, oändlig rikedom, som vi kan lägga beslag på.
Portia, vi kan bli ännu bättre
utan begränsningarna som finns i den här gudsförgätna societeten.
I Amerika finns ingen kungafamilj, vet du.
Du kan bli drottning där.
Tänk på saken.
Och ja… Jag tycker mycket om guld.
Gör inte så här, Didi.
Du får inte lämna mig så här. Vi måste…
Snälla.
Edwina.
Mamma! Lady Danbury! Kom fort!
-Min kära? -Hon är vaken.
Tack och lov. Kalla på läkaren.
Kate.
Minns du?
Jag minns att jag red i parken.
Och fallet.
Mamma, Edwina, jag är så ledsen.
Vila, Didi. Överansträng dig inte.
Har lord Bridgerton varit här?
Han… Det var han som räddade dig i parken.
Väldigt tappert. Han tog med dig hit för några dagar sedan.
Och efter det?
Jag förstår.
Ni har rätt.
Jag måste vila.
Jag kommer ned till salongen snart.
Anthony.
-Har hon vaknat? -Fru Wilson hörde det.
Det är…otänkbart.
Att hitta någon sådan.
Någon man älskar.
Jag är ledsen.
Jag är ledsen för att det var du som var med din far den dagen.
Jag är ledsen för allt som hände under dagarna som följde.
Om jag kunde gå tillbaka…
Jag önskar så att jag kunde gå tillbaka och ändra allt.
Jag tänker på det varje kväll innan jag sluter ögonen,
och varje morgon innan jag öppnar dem.
Det slutar aldrig.
Jag kan nog inte träffa henne.
Att mista Edmund var det svåraste som har hänt mig i livet.
Den smärta jag gick igenom…
…går inte att beskriva.
Men det finns en sak som har gett mig en smula tröst.
Vetskapen att jag ändå skulle välja att leva med honom varenda gång.
Jag skulle utan tvekan genomlida smärtan en gång till om jag måste.
Sann, äkta kärlek är värd det.
Oavsett vad som händer.
Förlora henne inte, Anthony.
Förlora henne inte.
SÖMMERSKA
Mademoiselle Bridgerton.
Vad gör ni här ensam? Ni tycker väl inte om vêtements.
Jag är inte ute efter en omgång kläder. Jag tänkte istället ge er en omgång.
-Excusez-moi? -Ni jobbade tillsammans.
-Ni och lady Whistledown. -Mon dieu.
Ni är full av fantasier.
Jag trodde att det var ni först, men det var fel.
Men ni har budpojkar som springer med paket hela dagarna.
Det gör att ni kan skicka bladet till tryckeriet utan att väcka misstankar.
Jag vet inte vad ni menar.
"Madam Delacroix må vara gammal, men hon är kunnig."
-Whistledown ger inte ofta komplimanger. -"Gammal" är väl knappast en komplimang?
-Er verksamhet blomstrade… -Fröken Eloise.
Det vore dumt av mig att beblanda mig med en skandalskribent.
Lika dumt är det att ni smyger runt så här
efter det Whistledown skrev om er nyligen.
Eller hur?
Madame Delacroix, vi vill bli förgyllda.
El.
Möt mig utanför.
Du ska inte bli sedd med mig. Ge mig en minut.
Whistledown använde Theos tryckeri. Han har berättat allt.
Eloise, kan du sluta jaga? Räcker inte det hon skrev?
-Lyssna på mig, jag ska hitta henne! -Skäll inte på mig.
Förlåt, jag…
Folk vet att du har pratat med honom. Theo.
Det skvallras om dig och en underklassman. Det måste du väl ha hört?
-Vem? Vem skvallrar? -Tjänstefolket.
De har hört det i sina hus. Min syster frågade mig om det igår.
-Jag var så diskret. Är du säker? -Lady Whistledown gjorde dig en tjänst.
Om hon skulle få veta det här och skriva om det…
Din familj har redan rejäla problem.
Du tänker för mycket på henne. Du älskar henne, hatar henne…
Nu räcker det. Jag vill inte höra mer om det här.
Din skandal kommer att blåsa förbi.
Jag ser fram emot att vi ska kunna ha det som förut.
Bridgerton. Tessa. Får jag komma in?
Absolut.
Herr Bridgerton behöver er här så att han inte får två av mig mot sig.
Du kan…
Den är enastående.
Det är nog er bästa hittills.
Då har vi väl förtjänat en drink?
Det är fint att se er blomstra, Bridgerton.
Många här trodde nog att du skulle dricka mer än du målar.
Varför trodde de det?
Med tanke på hur ni blev antagen. Det berodde ju på, du vet…
Rupert.
Upplys mig, är ni snäll. Vad…?
Er brors stora donation till akademien. Det var ju därför ni fick er plats.
Visste ni inte det?
Lord Bridgerton.
Jag är glad att ni är vaken.
Jag hörde att det var ni som hittade mig och bar hem mig.
Det var tack vare vår första ritt i parken.
Om det inte hade varit för den ödesstunden vet jag inte vad som hade hänt.
Tack för blommorna.
Ville ni något mer, min herre?
Jag besökte er.
Morgonen därpå.
Jag ville be er om ursäkt.
Ni förtjänade så mycket mer än så.
Jag tog mig friheter. Jag…
Jag ville inte att det skulle ske på det viset, så…
-Jag ville be om ursäkt… -Ni sa det.
…och fria till er.
Fröken Sharma.
-Jag vill be er… -Vad gör ni?
Nej, min herre. Ni behöver inte be mig om nåt.
Kate!
Jag ska åka hem till Indien.
När jag har blivit sams med min syster åker jag hem till Indien. Det är bestämt.
Och er familjs ekonomi?
Lady Danbury sponsrar min mor och syster en säsong till.
De klarar sig nog bättre utan mig.
Ni flyr.
Snälla, gå.
Gå!
Kan det vara den andra sömmerskan?
Hon förlorade ju sina kunder delvis på grund av lady Whistledown.
-Då döljer hon något. -Kanske, men hon är listig.
Madam Delacroix skulle aldrig erkänna.
Det är ännu en meningslös ledtråd.
Oj, inte ska ni…
Förlåt.
Jag…
Det är befängt.
-Jag skulle aldrig… -Allt det här är befängt. Jag…
Vi kan inte träffas så här.
-Det var ju er idé. -Jag vet.
Jag…
Jag vet det.
Jag ber om ursäkt för att jag tog upp er tid.
Gör ni?
Eller har det med något annat att göra?
Folk pratar redan om oss, Theo.
Normalt struntar jag i vad folk tycker, men jag bryr mig om dig.
Om vi fortsätter så här
kan jag inte leva med om du skulle få ta konsekvenserna.
Jag borde ha förstått.
Det är klart att ni inte är så olik de andra damerna.
Det går bra, fröken Bridgerton.
Ni testade vattnet för att må bättre över ert oförtjänta privilegium.
Nu kan ni leva ert liv.
Och jag kan leva mitt.
Jag beklagar att vi inte hittade er skribent.
Lycka till.
Theo…
Kate!
-Du ska inte gå upp ensam. -Jag mår mycket bättre.
Jag har inte varit så utvilad på många år, som nu efter en vecka i sängen.
Det har varit en prövande säsong.
Edwina, jag vet att det blir svårt att vinna din tillit tillbaka.
Men jag tänker fortsätta försöka hur lång tid det än tar.
När du var sjuk ville jag bara att du skulle bli bättre.
Men nu när du är frisk har jag en del frågor.
Pågick det länge mellan dig och viscounten?
-Ljög du hela tiden? -Jag ljög för mig själv.
Kanske…
Det kanske pågick något, men när jag insåg det var det för sent.
Varför sa du inget när du insåg det?
-Varför behövde jag lista ut det själv? -Jag försökte förneka känslorna.
-Men… -De var för starka.
När jag hörde om olyckan
tänkte jag bara på hur lite jag känner dig.
Du känner inte dig själv.
Kate, jag vill inte spela en roll längre.
Jag vill känna mig själv på riktigt, och känna dig också.
Jag är inte säker på att jag tycker om damerna vi har spelat.
Kan vi gå som nya människor på Featheringtons bal ikväll?
Bon…
Du ska inte gå för min skull.
Allt du gör från och med nu ska vara för att du är sann mot dig själv.
Inte på grund av någon annan.
-Du ser ut att ha ett brustet hjärta. -Vad vet du om brustna hjärtan?
Inte så mycket.
Men jag har känt det genom målningar.
I Gainsboroughs porträtt och Turners himlar.
Vad får Bridgertons verk en att känna?
Besvikelse.
-Bristande inspiration. -Går det inte bra på akademien?
Jag är en bedragare, El.
Det har visat sig att Anthony köpte mig en plats på skolan.
Det betyder inte att du inte hade kommit in annars.
Jag vet hur det är att känna sig som en bedragare.
Att gå runt på baler i fjäderbeklädda utstyrslar
och låtsas vara någon annan.
Jag vill inte alls gå på balen ikväll, även om Pen är där.
Hon tycker att jag är fånig just nu.
-Vill du ha sällskap? -Va? Självklart inte.
För…jag har visst inget för mig.
Två bedragare i följe.
-Bror. -Gregory.
-Sover inte du? -Jag kan inte sova.
-Är något på tok? -Min latinlärare tycker det.
Han skällde på mig. Han tycker att jag är korkad.
Förlåt att jag störde.
-Jag ska… -Vänta, Gregory.
Kom.
Din latinlärare tycker inte att du är korkad. Han är rädd för mig.
Jag begär för mycket av honom och dig.
Av alla, egentligen.
Påminner jag om honom alls, eller var han mer som du?
Far.
Han var…
Han var lik oss båda.
Han var allvarlig som jag.
Han gillade busstreck som du.
Gjorde han?
En gång hällde han lim i Benedicts skor.
Jag hade velat busa med honom.
Det hade varit fint.
Vi pratar inte ofta om honom.
Jag vet nästan inget om honom.
Det är för att jag har varit alldeles för sen med alldeles för mycket.
Pappa var den bästa man jag har känt.
Han var rolig, så klart, men…
…han var modig också, och inte rädd för att kämpa.
Inte bara för familjen…
…utan för allt annat också.
Vännen.
-Hur mår du? -Bra. Jag mår bra.
-Du har inte klätt dig för balen, ser jag. -Jag måste packa.
Jag är inte säker på om jag vill gå ikväll.
Kate.
Jag hoppas att du inte reser till Indien för att försöka fly undan svårigheter.
Jag vet hur det känns, och det är aldrig ett klokt val.
-Jag vill inte se dig så här. -Det är mitt fel, mamma.
-Allt det här. -Edwina förlåter dig. Jag förlåter dig.
Men jag förlåter inte mig själv. Jag skulle hjälpa henne.
Jag skulle hjälpa familjen och…
Du skulle inte ha behövt ledsaga Edwina ensam. Det var mitt fel.
-Du sörjde ju appa. - Du också.
-Och du hade redan mist din mor, Kate… -Du behandlade mig som din dotter.
Du behandlade mig aldrig annorlunda. Jag var skyldig dig allt jag gjorde.
Du var inte skyldig mig något.
Du har inte behövt förtjäna din plats i den här familjen.
Jag älskade dig från den dagen vi möttes. Kärlek är ingenting man behöver förtjäna.
Du kom in i mitt liv som en dotter, och du har aldrig varit något annat.
Jag…
Det är sorgligt att se att du inte tycker att du förtjänar all världens kärlek.
Han hade tänkt fria till mig.
Viscounten.
-Vad? -Jag kunde inte tillåta det, mamma.
Han kände sig skyldig att fria,
på grund av en missriktad pliktkänsla efter att vi två hade…
Han älskar inte mig, mamma.
Och jag…
Jag kan inte tillåta det.
Min älskling.
Underbart.
Eller hur?
Det är en försmak av mitt bröllop med kusin Jack.
-Ska han äntligen dansa med mig i afton? -Inte om han förstår sitt eget bästa.
Jag tror att jag svimmar.
Den här balen är sannerligen en kunglig bedrift.
Ers Majestät.
Jag kan inte göra det här. Förlåt att göra dig besviken, mamma.
Jag blir bara besviken om du bryr dig om vad andra tycker.
Det vore inte likt dig.
Du får aldrig ha hemligheter för mig igen.
Nu…
Du har kommit så här långt i säsongen. Det vore synd att vända om nu.
Seså.
Jag är beredd.
Fife hade visst med sig sin dambekanta i en garderob.
I 20 minuter. Kan du fatta?
Pen.
El.
Har du det trevligt? Inte jag heller.
Du hade rätt…om Theo.
Det var ett misstag att lära känna honom.
Jag följde ditt råd och bröt kontakten.
Han tog det hårt, men det var nödvändigt.
-Eloise… -Tack för att du försvarar mig.
Du är en sann vän.
-Så jakten på Whistledown… -Är över.
Hon är borta för gott.
Nu kan vi äntligen prata om annat.
Vi kan prata om lord Fife.
Han satt nyligen med fröken Goring i en garderob. Varför vet jag inte.
Var har du hört det?
Fröken Goring står vid lemonadbordet och sticker papper i bysthållaren.
Nu vet vi för vems skull.
Vad observant du är, Pen.
Jag är glad att du följde med.
Jag måste ju få en sista kväll med dig innan jag åker.
Vad säger du?
Ska vi dansa?
-Med vem? -Oss själva.
Vad kan de säga om oss som vi inte redan har hört?
Är inte din nära döden-upplevelse vårt bästa sociala kapital hittills?
-Inser ni att ni dansar med en Bridgerton? -Jag gillar att hålla folk på spänn.
Det är ett vackert halsband ni har. Är det en gåva från lord Featherington?
Sjutton rubiner, ska ni tro.
Blir ni svartsjuk, herr Bridgerton?
Det är underbart.
-Men spännet är trasigt. -Är det?
Får jag laga det åt er? Vår herrbetjänt är duktig på smycken.
Det är väl aldrig en ursäkt för att få besöka mig?
Kom.
Colin, det är lite skandalöst för oss att…
Det finns inga gruvor i Georgien. Din kusin, lord Featherington…
Jag är ledsen att behöva säga det, men jag har utrett honom.
-Jag är rädd att han är en charlatan. -Vad menar du?
Om jag har rätt är det här halsbandet…
-Penelope? Herr Bridgerton? -Vad är det här?
Det här är…
…ett falskt halsband gjort av glas.
Precis som ni.
Hur vågar ni utnyttja stackars damer som inte har någon far eller make?
Det är med tanke på deras rykte som jag tar upp det här privat.
Jag förväntar mig att ni betalar tillbaka allas pengar,
och lämnar stan omedelbart.
Mamma?
Jag ska ta hand om det. Tack och lov för herr Bridgerton.
Vi måste påskynda våra planer. Pengarna ligger i kistan.
Vi avslutar kvällen och tar första färjan till Amerika imorgon.
Det är alldeles för snart, min herre. Vad händer med mina döttrar?
-De får komma efter. -Efter vad?
De kan följa med.
Men det blir svårt att övertala dem om en midnattstur till sydstaterna.
På sätt och vis blir det en lättnad.
Nu slipper jag gifta mig med Prudence.
Det kommer att finnas andra möjligheter i framtiden.
Ja?
Vi måste gå tillbaka ut.
-Colin. -Mår du bra?
-Jag tror det. -Bra.
Nu ska vi dansa.
Jag hade övat på det talet i flera timmar.
Om din kusin inte återlämnar pengarna kommer jag att tala med honom igen.
Du var fantastisk, Colin.
Tack för att du ser efter oss.
Jag ska alltid se efter dig, Penelope.
-Du är viktig för mig. -Det är du för mig också.
Du kan inte undvika honom hela kvällen.
Det ska du inte göra heller.
Inte för min skull i alla fall.
Var den syster jag vet att du är.
Var rolig, modig och känslosam.
Var inte rädd att följa ditt hjärta. Du har gjort motsatsen allt för länge.
Du har lagt så mycket tid på att rikta strålkastarljuset mot mig.
Nu är det dags för dig att skina.
Lord Bridgerton.
Fröken Sharma.
Jag var just på väg ut.
Vi borde hålla lite avstånd, med tanke på…
Vi kanske inte ska göra det. Åskådarna kanske tycker synd om mig nu.
Jag var uppe på dansgolvet några dagar efter min huvudskada.
Någon kanske behövde stötta mig.
Se till att jag mådde bra.
Ni kanske var den första jag hittade.
Hur många fingrar?
Tre.
Tänker ni bjuda upp mig?
En sista gång.
Tänker ni säga ja?
Vill ni sluta?
Titta bara på mig.
Ingen annan spelar någon roll.
Vilken skandal.
Var det därför systerns bröllop avbröts?
Mitt barn, nej.
Det bröllopet ägde inte rum eftersom jag ändrade mig.
Det måste lady Whistledown ha missat.
-De är vackra tillsammans. -Verkligen.
Är det inte så?
-Jo, Ers Majestät. -Jo.
-Ja, Ers Majestät. -Varför är det ingen annan som dansar, då?
Fröken Edwina, har jag berättat för er om min brorson?
Han är prins.
Och han är ogift.
Kom ut, allihopa. Jag har en överraskning åt er.
Eloise.
-Var kommer de här pengarna ifrån? -Vad gör du bland mina saker?
Svara mig.
Det angår inte dig.
Angår det inte mig? Jag förstår.
Vad är det som inte angår mig, Pen?
När du skvallrade så där i kväll slog det mig.
Jag har aldrig hört dig tala så.
Du har kanske sagt sådant förut, men i kväll var första gången jag hörde.
Det lät så bekant.
Dina ord.
Inte bara innehållet och ämnet, utan mönstret också.
Det lät nästan skrivet.
Vad tror du om det?
Du har läst för mycket Whistledown. Hennes röst ekar i ditt huvud, Eloise.
Det trodde jag också först.
Men sen tänkte jag på hur du alltid står där vid väggen.
Du samlar på dig massor av små munsbitar skvaller.
När jag sa att jag ogillade att man utsåg en diamant för säsongen
skrev Whistledown snart samma sak.
Du var en av de få som kände till fröken Thompsons graviditet.
Du kan inte…
Sen tänkte jag på att du sa att folk hade pratat om mig och Theo.
Men om det var sant hade Whistledown redan skrivit om det.
Det var därför du valde madame Delacroix. Jag hade redan räknat bort henne.
Det här var personligt.
Eloise, förlåt mig.
Förlåt mig. Du har rätt.
-Jag försökte skydda dig. -Gjorde du?
När du skrev om mig i bladet?
Du berättade för alla om saker jag sa i förtroende.
Det var för att visa drottningen att det inte var du.
Det var bara dig själv du ville skydda.
Du ville tjäna pengar på andras bekostnad.
Fröken Thompsons, min brors, hela min familjs, din familjs.
Jag bröt med Theo på grund av dig.
Det enda som var bra i mitt liv, på grund av din själviska manipulation.
Du har ingen aning om hur hemskt det var att behöva tiga om det här.
Så länge.
Whistledown var allt jag hade, och jag har slutat.
Jag är klar med det.
Jag skrev det jag skrev och slutade med det för din skull.
Jag vet inte ens vem du är.
När jag ser dig nu känner jag bara medömkan.
Du sitter avskärmad här på ditt rum med ditt hemliga skandalblad
och befläckar alla i stan för att du är för rädd
för att säga ifrån i verkligheten.
Du är makalös, Penelope.
Vilken intetsägande panelhöna.
Jag gjorde i alla fall något.
Du pratar bara om att du ska göra något.
Du har dina ambitioner och planer,
men jag gjorde något stort och det står du inte ut med.
Vad tror du att det gör dig till?
Jag vill aldrig se eller tala med dig igen.
Den här vägen. Det verkliga firandet börjar strax.
Om vi nu måste åka blev vår avskedsfest ändå minnesvärd.
Min avskedsfest
åt er.
Jag bad tjänsteflickorna att packa åt er. Bara det viktigaste.
Du får tillräckligt med pengar för att ta färjan till Amerika och lämna oss ifred.
-Ska vi inte resa tillsammans? -Nej.
Du ska resa ensam.
-Portia… -Rör mig aldrig igen.
Portia, vi är ju ett lag.
-Vi är ett utmärkt lag. -Jag har redan ett lag.
Det består av tre unga damer. De är irriterande och motsträviga,
men de är mina.
Det är tydligt att ni struntar i dem.
Därför skickar jag iväg er med er älskling: er själv.
Det var lika mycket er plan som min.
Faktiskt mer er.
Tror ni att någon kommer att tro att en så vältalig man
behövde en kvinna för att hitta på planen?
En kvinna som själv är offer.
Jag investerade mina sista slantar i den här planen.
Det finns på papper, min herre.
Jag behåller en stor del av pengarna för att försörja mig och mina döttrar.
Fru Varley skrev en förfalskad signatur på ett dokument
där det står att så snart en av mina flickor får en son
går godset till dem.
Varley är skicklig med pennan.
Societeten kommer att bli förargad när den ser att ni har flytt
med pengarna ni stal ur människors tillitsfulla händer.
Ni får gärna förklara för dem där de står…
Ni är grym.
Jag är mamma.
Ni har det inte värre ställt nu än när ni kom hit.
Tomhänt.
Har ni sett Eloise?
Eloise Bridgerton?
-Penelope Featherington? -Det såg intressant ut hur ni dansade.
-Uppvaktar ni henne? -Är ni galen?
Jag skulle aldrig uppvakta Penelope. Inte i era vildaste fantasier, Fife.
Jag tänker sluta på akademien.
-Va? Varför? -Jag känner till din donation, bror.
Du försökte hjälpa mig på ditt missriktade sätt.
Du kanske kände på dig att jag inte är tillräckligt bra.
Sluta, du låter som jag. Om du vill måla, måla då.
Du har så många talanger.
Din främsta är din naturliga förmåga att se vad andra behöver.
Den gåvan tog mig lång tid att upptäcka, och jag hade aldrig sett den utan dig.
Ha en fortsatt trevlig kväll.
Tänker ni fortfarande åka till Indien?
Både min syster och mamma går med på det.
Drottningen räddade våra familjer från ruinens brant.
-Ni älskar verkligen er familj. -Lika mycket som ni älskar er.
Jag var rädd att förlora er.
Därför kunde jag inte hälsa på efter olyckan.
Jag kunde inte…
Jag älskar dig.
Jag har älskat dig sedan vi red ikapp i parken.
På varje dans, på varje promenad, vare sig vi är tillsammans eller inte.
Du behöver inte acceptera eller godkänna det.
Det gör du antagligen inte. Men du måste veta det i ditt hjärta.
Du måste känna det, för det gör jag.
Jag älskar dig.
-Jag vet inte vad jag ska säga. -Säg inget.
Det finns ingenting annat att säga än…
…att jag älskar dig också.
Jag vill ha ett liv som passar oss båda.
Jag är inte perfekt, men jag ska göra mig ödmjuk för dig.
Jag kan inte tänka mig livet utan dig. Därför vill jag gifta mig med dig.
Du vet väl att du kommer att irritera mig så länge vi lever?
Lovar du det, Kathani Sharma?
Ja.
-Ja, det lovar jag. -Då så.
-Då är vi äntligen överens om någonting. -Vi är nog det.
Det sägs
att tystnaden är mäktigare än ord.
Ingen vet det bättre än jag.
Du hade rätt om den nye lord Featherington.
Jag ber om ursäkt för det jag sa. Det var för att vinna hans förtroende.
-Det är ingen njutbar seger. -Nej.
Men ni kan väl ta ett glas själv också?
Jag sa att det här stället drivs av en hederlig man
som serverar goda drinkar. De bad att få följa med.
Jag står i skuld till er, herr Mondrich.
Tack.
Kavla upp ärmarna, Will. Vi har kunder.
Det är i tystnaden som sanningen finns.
Allt man behöver göra…är att lyssna.
Jag vet att det alltid finns stunder då tystnaden är nödvändig.
Men det finns också stunder då den inte är det.
Kära läsare, ni trodde att jag hade tystnat,
men ni hade fel.
Om det är en sak ni borde veta vid det här laget,
så är det att undertecknad inte kan hålla tyst så länge.
Vänliga hälsningar,
lady Whistledown.
Viscountess.
Du har överträffat dig själv.
Du vet att mina plikter är särskilt viktiga för mig.
Du kanske vill göra det igen, eftersom du är så väldigt plikttrogen.
Det plikten kräver just nu
är att vi möter din familj utanför, innan de inser att vi ignorerar dem.
Ja! Se på honom.
Ja, du kan gå nu!
De kom just hem, och nu tar de sex timmar på sig att komma ner.
Sex timmar är ingenting som nygift.
Här kommer de.
Ja.
Det var på tiden.
Ska vi spela?
Vill du få din oundvikliga förlust överstökad?
Vi har valt klubbor, men dödsklubban är kvar.
Min!
-Strunt samma. -Ta du den rosa, Anthony.
Den kommer att matcha din rodnad när du spelar.
-Vem ska börja? -Newton?
Det ska nog han.
-Newton! -Newton!
Då har väl spelet börjat.
-Det var din tur han tog. -Det var det absolut inte.
-Det är din hund. -Din ingifta.
-Det har jag aldrig gått med på. -Det får du ta upp med honom.
-Han lyssnar inte på mig. -Tror du att jag gör det, då?
De ger upp, ser jag.
-Vi ger inte upp! -Aldrig!
Vi skulle kunna gå upp till rummet igen.
Och förlora spelet?
Glöm det.
TILL MINNE AV CAROLE PRENTICE
Undertexter: Sara Palmer