СЕРІАЛ NETFLIX
«Беовульф». Спойлер: це навіть не вовк.
-Ну, тепер я її не хочу. -Так. Спробуй «Колгосп тварин».
От вона відповідає своїй назві.
Прямолінійно: колгосп і тварини.
Знаєш, хто згадався?
Чоловік, що жив близько школи.
Пан Лендрі з курятником?
Я… Це було так давно.
Так, дивно, що з того часу ми не гуляли разом.
Але це було б гарно.
Якби ми знову почали дружити.
Так, так, дружити.
Ну, що ж, давай якось зустрінемось.
Гей, полуничний привиде. Виглядаєш справжнім.
Так.
Ти відступив.
Ти зажди виграєш в цій грі. Потрібна нова.
Усі займаються чимось новим.
Як думаєте, скільки очок сьогодні заробив ЛаРуссо?
Десь 20 чи 30? Десять разів перехоплював м'яч.
Не говорячи про те, що його дівчину перехопили.
Іди ти, справді.
Легше. Я лиш жартую.
Жартуєш?
Гей!
-О Боже, дивіться! -Там!
Міггі, ти займаєшся із шостої години. Це багато стретчингу.
Турнір через місяць. Сенсей буде нас муштрувати цілий тиждень.
І тобі це подобається?
Так.
-Привіт, Джонні. -Привіт.
Учень готовий до інтенсивного тренування.
Справді? Гаразд, побачимо.
Гаразд, дайте мені… Ох, я забув воду у твоєму авто.
Ключ на моєму столику.
Гаразд.
-Думаю, треба йому сьогодні розказати. -Добре.
Точно не відступиш цього разу?
Я лиш хотів, щоб це було правильно.
Поведемо його в ресторан. Який його улюблений?
Він любить «Епплбіз».
Не вийде. Там стався один випадок.
Що сталося?
Знаєш, вони готують той густий картопляний суп?
-Так. -Він такий…
Сенсею.
Думаю, це ваше.
Ентоні? Я знайшов дещо у тебе в кімнаті і хочу пояснень.
О, так. Я…
Ти хочеш здаватися крутим у школі
чи бунтувати проти мене, чи…
Ні. Це не моє. Це… знаєш, це від друга.
Гаразд, у школі є один малий, він у «Кобрі Кай»,
знаєш, мені з ним останнім часом непросто.
Тебе ображають? Усе гаразд? Що вони зробили?
Ну, знаєш, просто називають по-різному.
Нічого страшного.
Ентоні, мені дуже прикро, що тобі доводиться це терпіти.
Послухай, я знаю, як це.
Обіцяю що не дам «Кобрі Кай» тебе ображати.
-Усе не так погано. Чесно, я… -Ні.
Я знав, що так може статися. Мені варто було…
Ти виріс.
Пора. Іди перевдягнися.
Для чого?
Просто іди перевдягнися.
То вони вкрали твій одяг?
Я більше так не можу. Я готовий показати, для чого тренувався.
-І що ж ти робитимеш? -Те, що й ти.
Відлупцюю їх.
Мене вигнали зі школи в колонію.
Будь розумнішим за мене і за брата.
Ну, я ж маю щось зробити.
Клас, у шеренгу.
Сьогодні в нас важливий урок, так, сенсею Сільвер?
Так, важливий.
Про слабкість.
Ви повинні бити по слабкості так часто, як можете.
На турнірі вам треба буде знайти ту слабкість.
І не хвилюйтесь, ми всі маємо слабкість.
У сенсея Кріза немає.
Звісно ж є. У нас всіх є.
І сьогодні вашою ціллю буде віднайти слабкість суперника
й атакувати її.
Без очок. Упадете на мат - програєте. Зрозуміло?
Добре, приготуйтеся до бою.
-Хочеш зробити це цікавішим? -Маєш ідеї?
Ну, кожен обирає одного бійця.
Переможець отримає пакунок пивка.
Звучить добре.
За перемогу найкращого.
-Тут таке. -Треба поговорити.
-Ти говори. -Ні, ти.
Хтось повинен.
Ми з твоєю мамою крутимо.
Ну не просто крутимо.
Знаєш, коли двоє людей…
коли двоє людей…
відчувають притягання…
-Так, ви зустрічаєтесь. -Зустрічаємось. Так.
Так. Ми не хотіли, щоб ти отак дізнався.
Ні, чекали на відповідні момент і місце.
Хотіли взяти тебе в гарний ресторан
і там розказати.
У «Чилі» чи «Марі Келлендерз». «Ред Лобстер».
Міггі, з тобою все гаразд?
Так, гаразд. Думаю.
Я здивований.
Але не надто здивований.
Я б обрав когось із кращою їжею в холодильнику,
але окрім цього сенсей хороший.
Якщо ви щасливі, то і я щасливий.
-Ми щасливі. -Дуже.
Клас.
Можна мені тепер мою воду?
-Так. -Гаразд.
-Так просто. Я ж казав тобі. -Справді?
Так.
Надіюсь, так і буде.
Що ти хочеш сказати?
Мігелю може знадобитись трохи часу, щоб звикнути.
Просто даймо йому простір, щоб пристосуватися.
Так.
Розумієш, що, давши мені їх,
ти підвищила ймовірність, що мене на смерть заколють.
Повір, я б краще тренувалась, щоб побити Торі.
Нам треба ці вміння, щоб виграти турнір.
Готовий?
-Ну добре, це досить круто. -Знав, що ти оціниш.
Ти не казав, що я буду озброєний.
Не будеш. Поки ні.
Коли пан Міягі показав мені це місце, я був як ти.
Я не знав, що з цим робити. І не цінував це.
Я лиш знав, що маю себе захищати.
Я буду чесним з тобою, Ентоні. Вчити карате нелегко.
-Багато праці. -Ага.
Але вважай це відеогрою.
Спершу, коли вивчаєш клавіші керування, не дуже весело,
але чим більше граєш, тим більше маєш навичок,
ти й не помітиш, як прокачаєшся.
І залипнеш.
А ще я тобі показуватиму таємні ходи. Ходімо.
-Гей, який пароль до Wi-Fi? -Тут немає Wi-Fi.
Відклади це.
У Міягі-До немає на що відволікатись.
Лиш ти, твоє серце і твій розум.
Приготуйся до світу, набагато живішого,
ніж усе, що ти бачив на телефоні.
-Готовий почати цей шлях? -Так.
О Боже.
Як бачиш, я забув їх на ніч накрити.
Ніби картини Джексона Поллока.
Ентоні, приготуйся до першого уроку Міягі-До.
Сьогодні назвемо його «намилити, відтерти».
Я покажу, як саме це робити,
тоді ти їх митимеш, а я допоможу мамі із салоном.
-Ну як? -Чесно?
Не забувай, це перший рівень.
-Перший рівень. -Принесу відро. Буде весело.
Господи…
Елсвіз.
Ніколз.
Ти бачила, як вона б'ється. Яка її слабкість?
-Ліва сторона. Вона її видає. -Тоді ти знаєш, що робити.
Ти будеш танцювати чи битись?
І те, і те.
-Варто якось повторити. -Не дуже надійся.
Добре, сенсею Кріз. Хто наступний?
Слухайте, ботани.
Сьогодні у вас день болю.
Гаразд, у стрій.
Сьогодні до нас хтось приєднається.
Це Девон Лі,
наша нова чемпіонка.
Привіт. Звертайтесь до мене, як до «неї».
У цьому додзьо звертаються до сенсея чи учнів.
-Це інше. -Ох, вибачте.
Думаю, я мав на увазі: «Мовчати»!
-Це вже не звертання. -У шеренгу.
Сьогодні в нас урок про шахрайство.
В «Ікластому Орлі» ми б'ємося без нього.
«Кобра Кай» з цим не погоджується.
Тому нам треба бути готовими до їхніх витівок.
Як бруд в очі Ван-Дамму у «Кривавому спорті»?
Саме так. Здається, хтось виконав домашнє завдання.
Я також бачила продовження.
А також «Загін "Дельта"», «Біллі Джек», «Октагон» і «Леді дракон».
-Синтія Ротрок - монстр. -О так, вона така.
Знаю «Удар дракона».
Заткнися, Смердючко.
Приготуйтеся, бо сьогодні я вас відіжму.
-Окрім тебе, Діасе. Іди зі мною. -Що?
Турнір уже за рогом. Не можу тобою ризикувати.
Це буде трохи небезпечно.
Ти будеш другим сенсеєм, добре?
Гаразд. Приготуйтеся.
Починаємо!
«Кобра Кай» вибила плече, бій однією рукою.
Як у «Найкращих з найкращих»!
Занадто нагинаєшся назад і задалеко б'єш.
Спробуй…
Непогано.
Горджусь тим, що не повторюю помилки.
Я теж можу, сенсею.
Знаю, але ти набагато далі, ніж ці початківці.
Не хвилюйся. Допоможеш мені з наступним уроком. Гаразд?
-Я нічого не бачу. -Покладайся на відчуття.
Непогано. Добре, попадеш іншим разом.
Вони шахраюють і не відчувають сорому.
Вам треба бути готовими.
Я йому добряче надала.
Мої макнаггетси…
Якщо відчуєте нудоту, проковтніть.
На них же захист паху, правда?
Чудова робота, пане Парк.
Дякую, сенсей.
Ще один на мою користь.
Усе або нічого?
Гаразд.
Пане Кін.
Пейн.
Ой. Усе гаразд?
По кутках.
Не знаю, що робити.
У Роббі немає слабкостей.
Ти думаєш неправильно. У всіх є слабкість.
Не грайся з ним.
Поклади його.
Так, сенсею.
Назад на мат.
Гей, Кенні. Вибач, якщо я…
Отак. Що ми вивчили?
Усі кажуть,
що думка інших вас не повинна турбувати, так?
Неправильно.
Те, як думає суперник - ключовий момент
у війні.
У бізнесі.
У бою.
Не давайте супернику думати по-своєму.
Хай думають так, як хочете ви.
Думає, що ви слабкі -
і ви можете здивувати його своєю силою.
Молодець.
Із тебе пивко, брате.
Добре попрацювали.
Прикладайте лід. До завтра.
Твоя мама хоче сімейну вечерю сьогодні,
тому не запізнюйся.
-Круто бути улюбленцем вчителя. -Так. Може, він тебе ще спати кластиме?
Він це зробив.
Я можу допомогти?
Так, я майже закінчив. Закінчую з білими.
-Перепрошую, ви хто? -Я…
Гей, Арті. У нас закінчилась содова, але є ще багато…
Тато. Тату, привіт. Ти рано повернувся.
Що тут відбувається? Хто це?
Я тут на завданні, мию ці автівки.
Ти заплатив, щоб ці автомобілі помили? Як?
Твоя картка на моєму Apple Pay.
То було лиш для однієї покупки, Ентоні, а не для будь-чого.
Я знаю. Добре? Вибач.
Я просто… знаєш, напевно, не хотів це робити.
Я теж ні. Коту потрібна операція. Тому працюю.
Ви могли б нас залишити?
Дякую.
Не можу повірити.
Ентоні, ти не можеш платити, щоб хтось робив важку роботу.
Щоб стати дорослим, треба навчитися справлятися самому.
Я знаю.
Якби пан Міягі був тут, знаєш, що б він сказав?
-Мені все одно. -Що?
Усе, що ти робиш, - говориш про пана Міягі. Розумію.
Він чудовий, навчив тебе карате,
а Сем - першого прийому, «нанести, розтерти».
Я чув усі ці історії, і мені вони остогидли.
О так, остогидли.
Тому ти не хочеш вчитися захищатись.
Вчитися тому, що допоможе тобі в житті.
Не витиранню пташиного лайна.
Слідкуй за словами.
Знаєш, я думав, ти достатньо дорослий, щоб цінувати це все, але…
думаю, я помилявся.
Повертайся до своїх відеоігор.
Чому він запізнюється?
Думаю, все добре.
Йому кінець, коли він прийде.
Може, мені пора.
Що? Ні. Мені потрібна підтримка.
Коли хлопці моєї мами хотіли мене виховувати, я не слухав.
-Не хочу, щоб він думав, що я придурок. -Джонні, це інше.
Де ти був? Ти не казав, що запізнишся.
-Вибач, я не помітив. -Він не помітив.
Це дуже невідповідально, ти змусив мене хвилюватись.
Я гуляв із Сем.
Бачиш? Він був із дівчиною. Я розумію.
Ми лиш хочемо, щоб усе було добре.
-Так. Щоб все було добре. -Гаразд.
Завжди захищайся.
-Що? Ні. -Що?
-Ні? Ні, не захищайся. -Джонні…
-Дівчина вирішує. -Досить.
Спочатку мені було дивно, що ви двоє разом,
але я думав, що, не знаю, звикну,
бо бажав вам щастя, але…
ти не говорив про зміни.
А тепер усе змінилося. На заняттях мені ніяково. Мені і тут ніяково, досить.
«Захищайся»?
ДОДЗЬО З 1 УЧНЕМ ПЕРЕМОГЛО «КОБРУ»
Новий чемпіон -
Деніел ЛаРуссо!
Гаразд, ЛаРуссо. Покажи, що вмієш.
Покажи своє Міягі.
Нумо, ЛаРуссо.
Що ти робиш?
Вибач. Я просто дивився.
Не треба вибачатися. Я просто здивований, що ти тут.
-Це круто, правда? -Що це?
Техніка, яку я вивчив і яка, сподіваюсь, нам не пригодиться.
Обережно з цим, добре?
Я думав, тобі все одно до цього всього.
Знаєш, це просто…
знаєш, усі пам'ятають щось хороше про пана Міягі,
і…
знаєш, я його ніколи не бачив.
Не вчив його круті прийоми. Це… знаєш, я завжди відчував себе…
Поза компанією?
Так.
Знаєш, що я ніколи не забуду?
Коли ти народився,
ми принесли тебе з лікарні і пан Міягі хотів тебе взяти на руки.
Пам'ятаю, як він тримав тебе на руках, і, знаєш, що ти зробив?
Що?
Вдарив його в лице.
-Справді? -Так.
Це вперше я бачив, щоб його хтось вдарив.
Ти його добряче штурхнув.
Пан Міягі лиш засміявся. Сказав, що з тобою буде… непросто.
І що одного дня ти захищатимеш цю сім'ю.
Справді?
Дивись, Ентоні.
Я не хочу тебе змушувати робити те, що ти не хочеш.
Я просто сподівався, що ти, може, хочеш
зрозуміти трохи більше, що це все означає.
Знаєш? І вміти захистити себе перед тим кривдником.
Що? Що не так?
Нічого.
Так, просто не хвилюйся про цього кобракайця.
Я справлюсь.
-Точно? -Так. Але дякую, тату.
Добре.
ВИПУСКНИЙ БАЛ ШКОЛА ЗАХІДНОЇ ДОЛИНИ
Це як Джекіл і Гайд.
Я злий, що сенсей, м-р Гайд, тепер - зовсім інша людина.
Зате ти трохи тренувався.
Тато провів день з братом. Я дивилась за Міягі-До.
А Торі стає популярною.
Татовий план, якщо він є, не працює.
Мігель. Ось ти де. Я тебе вже скрізь шукав.
-Що ти тут робиш? -Польове завдання. Ти і я, ходімо.
Посеред шкільного дня? У мене історія. Я…
Це для ботанів. Удай, що захворів.
Я напишу записку від лікаря, зі мною канало. Ходімо?
-Гаразд. -Чудово.
Не хвилюйся. Він повернеться цілим.
-Привіт, Ент. Як ти? -Привіт. Та нічого.
Я думала, що ми можемо робити.
У парку Вествуд ярмарок.
Із каруселями і, що найкраще, смаженими «Oreo».
Смажені «Oreo», ти мене знаєш!
Я багатьох запросила.
Кенні чув, там є перевернутий корабель.
Догори дриґом.
-Кенні? -Так. Він смішний.
Ви добре порозумієтесь.
Побачимось у суботу. Джей, зачекай.
Ау. Це буде боляче.
Що ти хочеш?
Я думав про те, що відбувалося.
Хочу просто поговорити. Може, почнемо спочатку?
Мені ні про що говорити з тобою, ЛаПуссо.
Ще раз це скажаш - і пожалкуєш.
Вибач, забув, який ти до цього вразливий.
ЛаПуссо.
За ним!
Де він?
Немає значення. Він у пастці.
-Що? -Якого чорта?
Ну ж бо. Знайдімо його.
Маркусе?
Що це було?
Хлопці?
ЛаПуссо.
Нарешті ти сам.
Гей!
Що тут відбувається?
Що, не любиш кавун?
Люблю кавун,
але, думав, що якщо ти мене забираєш з уроків,
то для тренування, а не ще однієї незручної розмови.
Вона не має бути незручна.
Дявись, якщо я веду себе дивно,
то це тому, що я не маю ніякого досвіду.
Запитай мене про карате чи рок 80-х, чи Рауді Родді Пайпера - я все розкажу,
але коли заходить про це, знаєш?
Гадаю, я просто злякався.
Те ж сталося і з Роббі, знаєш?
Ти злякався?
Так.
Але я не казав тобі чому.
Батько лишив нас, коли я був у дитсадку.
Я його майже не пам'ятаю. Мати робила все, що могла.
Вийшла заміж за багатія, думала, буде добре.
Сумував за батьком ще більше.
Я не розумів, чому це все так відбувалось.
Знаєш, я почувався…
Зрадженим.
Так.
Ти намагався його знайти?
Не знаю, що б я сказав.
Ти б міг запитати, чому він пішов.
Почути його історію.
Ні. Я навіть не знаю, де почати пошук.
Якщо чесно, я все ще боюся дізнатися правду.
Я хочу сказати,
у мене не було рольової моделі чоловіка.
Аж поки не зустрів Кріза, а далі знаєш.
І я не хотів бути як він. Чи як Сід. Чи як мій власний батько.
І всі ці відчуття від них я вклав у життя Роббі.
Я не зможу це виправити.
І не хочу повторювати помилку.
Чесно, я не знаю, що роблю.
Так, щось таки зміниться, якщо ви з мамою разом.
І це дивно прозвучить, але…
є багато чого, що я б хотів залишити, як є.
Наприклад?
Те, що ти мій сенсей.
-Так? -Так!
Гаразд.
Ти сам попросив.
Що з кавунами?
Одий із найкрутіших ударів у карате -
це летючий помідор.
Не знав, чи ти готовий. І неболісно не вийде, але…
ти не проти, щоб трішки боліло?
Ні, сенсею.
І я ні.
Гарне місце. Не вистачає лиш трохи жіночності.
Батько знає, де ти?
Я сказала, що вчитиму новий стиль,
тому так і робитиму.
Не вірю, що це знову відбувається. Спочатку Сем, тепер Ентоні?
Не хвилюйся, з ним буде все добре.
Ми зробимо все, щоб хлопця так просто не відпустили.
Ентоні. З тобою все гаразд?
Пан та пані ЛаРуссо, заходьте.
Сідайте.
Ми не зовсім знаємо, що…
Що б це не було, ми сподіваємось на жорстке покарання.
Так і буде.
Я вже говорив із батьками інших скривджених учнів.
Їх тимчасово відлучать.
Гаразд.
І вашого сина.
Що? Це не вина Ентоні.
Ну, боюсь, у нас є доказ.
Це, виявляється, не вперше.
Усе ще не знаємо, як туди влізло молоко.
Ентоні та інші цькували пана Пейна в інтернеті.
Я бачив достатньо доказів того, що цього року Ентоні цькує інших.
Попався.
ЛЕВІАФАН
Людина слова.
Ого, це «Ba Muoi Ba»?
Старі «33». Вони трохи змінились із часів війни.
Переможець отримує нагороду.
Мило!
Знаєш, кого це мені нагадало?
Сковіла.
Хорошого хлопця із Юти.
Так.
Ніколи не мив свій зад, смерділо за кілометр.
Пам'ятаєш, як ми раз патрулювали,
а він вирішив покомандувати і пішов першим?
Так, ненормальний.
Розхвилювався й зайшов прямо в мінне поле.
Його рознесло у дрізки.
Такі історії я б краще забув.
Нам не дано привілеї забуття.
І це правильно.
Ми маємо пам'ятати,
що сталося із солдатами, які не слухали командира.
Джонні, дивись, якщо ти про…
Тихо! Тут я говорю, лейтенанте.
Одного дня, коли ми вели урок,
ти сказав учням, що в мене є слабкість.
Я сказав, що у всіх є.
Ні, ти говорив саме про мене.
І тому я задумався…
як гадаєш, у чому моя слабкість?
Дивись, це було лиш заняття.
Ти боїшся сказати.
Пам'ятаєш клітку?
Ми обоє думали, що помремо.
Ні.
Я не боявся.
Я піду.
А ти боявся.
Як нюня.
Якби не я, ти б лежав у тій ямі.
Правильно?
Так.
Це я витягнув тебе з тієї клітки,
а потім дізнався, що ти створив для себе іншу.
Мені завжди було небайдуже, Террі.
І так буде завжди.
Але тобі слід стати назад у стрій
і слухати мої накази.
Тому що мінне поле велике,
і якщо не будеш обережним на кожному кроці…
то тебе розірве.
Ти ж не проти, правда?
Ні, капітане.
Ні.
У ПАМ'ЯТЬ АЛЬБЕРТУ ОМСТЕДУ 1982–2021
Переклад субтитрів: Маргарита Малецька