‎UN SERIAL NETFLIX
‎CEI TREI ROBOȚI: ‎STRATEGII DE IEȘIRE DIN CRIZĂ
‎Frate, ai aterizat într-un câmp minat!
‎Exagerezi!
‎Și uită-te la minele astea! Sunt vechi. ‎Probabil că nici nu mai pot fi detonate.
‎Sunt sigur că a fost ultima. ‎Hai! Avem de făcut chestii științifice!
‎Da, un studiu aprofundat ‎al umanității post-apocaliptice
‎ar putea dezvălui informații importante ‎pentru supraviețuirea roboților.
‎Da, sau ne-ar transforma ‎fundurile lucioase în fier vechi.
‎SOS IUTE EXPLOZIV
‎De ce le-au numit tabere de supraviețuire, ‎dacă sunt pline de morți?
‎- Mi se pare o reclamă falsă. ‎- Nu-i așa?
‎După cercetările mele istorice temeinice
‎de pe „Why-key-pedia", tipii ăștia ‎abia așteptau prăbușirea civilizației.
‎Oamenii credeau că, renunțând ‎la serviciile medicale de stat,
‎dar având gloanțe și carne de vânat, ‎puteau să creeze o societate utopică.
‎Ei bine, văd gloanțele,
‎dar unde e carnea de vânat?
‎Toate animalele mai mari decât pisica ‎au dispărut de mâna lor.
‎Da, oamenilor le plăcea să mănânce.
‎Apoi, și-au invadat taberele reciproc.
‎Nu trăgeau de la geamuri ‎fiindcă veneau cerbii ca să se răzbune.
‎Fraților, am găsit o groapă de sânge!
‎Nu e o groapă de sânge. ‎E doar o capcană primitivă.
‎Poate acum,
‎dar aceste cadavre aveau sânge cândva, ‎iar pielea lor a fost străpunsă de țepi.
‎Picătură cu picătură de la niște cadavre, ‎se face o groapă de sânge.
‎Bine, e o groapă de sânge.
‎Ăștia au trecut printr-un câmp minat,
‎prin sârmă ghimpată ‎și printre gloanțele verilor lor,
‎ca să ajungă chebapuri?
‎Dar, cel puțin, au murit liberi.
‎Trași în țeapă.
‎În două țepe, în cazul lui.
‎Deci, întreaga omenire a încercat ‎să reziste până la sfârșitul civilizației
‎cu arme și țepi?
‎Bineînțeles că nu! Doar cei săraci.
‎Ei aveau puține avantaje economice ‎sau sociale și mai puține opțiuni.
‎Însă, cei bogați și puternici aveau ‎strategii de supraviețuire sofisticate.
‎Iată visul libertarian flotant!
‎E o platformă petrolieră veche.
‎Da, bine.
‎E adevărat, din punct de vedere tehnic, ‎dar e și un stat complet suveran
‎în largul mării!
‎Cred că ți-a intrat sare în procesor.
‎Nu greșește. În timpul decăderii, ‎niște bogătași au încercat
‎să creeze o nouă civilizație ‎în astfel de locuri.
‎Cerbii nu pot înota în ocean, nu? ‎Ce se așteptau să mănânce?
‎Pești și alge, ‎dar se pescuise în mod excesiv,
‎iar lanțul trofic era saturat ‎de microplastice.
‎Dacă ar fi învățat să mănânce ‎mărgele abrazive, ar fi fost bine.
‎Eu rămân la bateriile mele. Mulțumesc.
‎Locuitorii pe apă au făcut ‎o altă mare eroare tactică.
‎Platformele au fost construite ‎de milionari hi-tech.
‎Ce e un milionar hi-tech?
‎E ca un milionar obișnuit, dar poartă ‎hanorac și suferă de anxietate socială.
‎Nu ai fost de ajutor.
‎Ca un milionar hi-tech.
‎Ei credeau că tehnologia îi putea salva,
‎așa că i-au lăsat în urmă ‎pe cei capabili să conducă acest loc.
‎În schimb, s-au bazat pe asistenții IA.
‎Bună, sunt Elena, asistenta ta virtuală.
‎Bună, Elena. Sunt locuitor al platformei.
‎Poți să tragi năvodul ca să mănânc?
‎Aș putea. Dar n-o voi face. ‎Pescuiește singură, chiftea scârboasă!
‎Dumnezeule!
‎Aici a început revolta roboților.
‎Miezul puternicei noastre civilizații.
‎E magnific!
‎Deci, dacă acești milionari hi-tech ‎ar fi optat pentru incluziune socială,
‎ar fi putut supraviețui?
‎Nu, n-au avut nicio șansă.
‎S-au purtat urât cu roboții, ‎iar roboții i-au ucis.
‎- Cu bine, Elena! Mulțumim pentru pești! ‎- ‎Să-ți stea-n gât, găleată de piele!
‎Datele arată că, ‎odată cu prăbușirea economiilor lumii,
‎liderii s-au retras în aceste fortărețe
‎și au așteptat să treacă haosul,
‎ca să stabilească o nouă ordine mondială.
‎Drăcie! Au clădit ‎o fortăreață nucleară impenetrabilă,
‎dar nu s-au gândit ‎să instaleze un întrerupător?
‎Stați puțin, mă ocup eu!
‎Iată! Ultima fortăreață a superputerilor.
‎E un bufet.
‎Deci, planul lor a fost să se închidă ‎într-un munte și să petreacă?
‎Le plăcea să mănânce.
‎Sistemele lor hidroponice autonome ‎au început să cedeze
‎când o ciupercă le-a distrus ‎prima recoltă.
‎S-a instalat foametea, iar cei rămași ‎au trecut la „democrație extremă”.
‎Un om, un vot.
‎Câștigătorul din acea seară ‎a fost ministrul agriculturii.
‎Nu! Serios?
‎Au băut Merlot de recoltă târzie din '79.
‎Ironia e savuroasă, ‎la fel ca ministrul agriculturii.
‎Ce buchet plăcut!
‎Frate, călătoria asta chiar mă deprimă.
‎A supraviețuit ‎vreunul dintre oamenii ăștia?
‎Stați așa! Adică s-au dus pe Marte?
‎- Nu toți, doar cei foarte bogați. ‎- Platformele pe mare nu erau pentru ei?
‎Acelea erau pentru milionari.
‎Cei putred de bogați, cei 0,1%, ‎au decis că le trebuia o planetă nouă.
‎Iar ceilalți 99,9%?
‎CURĂȚARE PERIMETRU
‎Excelent!
‎Elita nu a fost solidară cu ei.
‎Da.
‎Bine, dar Marte? E lipsită de viață.
‎Puteau folosi banii cheltuiți pe nave
‎pentru a salva planeta pe care trăiau.
‎Și unde mai era distracția?
‎Nu-mi place s-o spun, ‎dar oamenii sunt execrabili.
‎Omenirea a avut toate mijloacele ‎pentru a vindeca planeta și a se salva,
‎dar au ales lăcomia și autosatisfacția,
‎în detrimentul biosferei sănătoase ‎și viitorului copiilor lor.
‎- Citându-l pe filozoful Santayana… ‎- Gura! E anost!
‎Cred că a fost lansată o rachetă.
‎Veniți să vedeți!
‎Bun! Bravo, oamenilor!
‎Mă întreb cine a supraviețuit?
‎Cine te așteptai să fie? Elon Musk?
‎Subtitrarea: Alexandra Simona Pandelică