EN NETFLIX-SERIE
I ÆLDGAMLE DAGE JAGTEDE SØMÆND PÅ FREMMEDE OCEANER DEN STORE JABELHAJ.
SKIBE GIK OFTE TABT UNDER DISSE FARLIGE REJSER.
MAN SAGDE, AT DISSE FARTØJER HAVDE HAFT EN "UBEHAGELIG REJSE".
Thanapod! Læsiden!
Jeg tror, dette er den eneste fair måde.
Kom i gang, Cert.
Kom nu.
Rolig nu.
Tak, hr. Melis.
Tak, Cerval!
Tak, Cerval.
Så nu, hvor vi har valgt en leder…
…vælger jeg, hvem der går.
Okay!
Du behøver ikke være så grov.
Jeg går frivilligt.
-Jeg rapporterer, hvad jeg ser. -Ja.
-Gør det. -Held og lykke.
Fantastisk.
Phaiden Island.
-Undskyld? -Tag mig derhen.
Mig spise kød.
-Åh nej. -Mig spise kød.
Selvfølgelig.
Men først skal du og jeg nå til enighed.
Først og fremmest er jeg den eneste, der kan holde skibet på ret køl.
Du har brug for, at jeg er intakt.
Uspist.
Forstår du det?
Godt.
Der er endnu en ting, du har…
…som jeg vil bede om.
Hej.
Hvad skete der?
Torrin!
Jeg forhandlede med det…
…som I nu skal med mig.
Hør godt efter. Jeg ønsker ikke at gentage mig selv.
-Væsnet taler. -Havde du en samtale med et krebsdyr?
Det gider jeg ikke forklare,
men det vil transporteres til den nærmeste ø.
Vi så det udyr gøre lige, hvad det ville.
Skal vi tro, du vil bekæmpe det?
Hvis vi transporterer det i håb om, at det vil skåne vores liv,
har vi intet at fodre det med. Og da det har fået smag for…
Hvad med ham? Han er allerede halvt færdig, ikke?
Ja, han ser skidt ud.
Han er mere levende end nogen anden, der peger skævt på min bror.
Så er det nok!
Vi er sammen i denne ulykkelige situation.
Så er vi tilbage, hvor vi startede.
-Ikke? -Chantre, du har ret.
Vi står over for en dyster og forfærdelig beslutning.
Medmindre
den allerede er taget.
Sådan.
Rub og stub.
Phaiden Island.
Det er her, den vil hen.
Med vinden i ryggen er der stadig halvanden dag til.
Og at sætte denne thanapod på land
ville være at slippe den løs på øens intetanende borgere.
Lyder godt.
-De vil hellere håne end hilse dig. -Det har jeg også oplevet.
To gange.
Ikke desto mindre foreslår jeg en anden mulighed.
Disse navnløse øer længere væk er øde.
Vi kan måske tage uhyret derhen, uden at det indser det.
Denne handling giver os chancen for at skåne utallige uskyldige liv.
Fint, lad os stemme om det.
Alles stemmer har samme vægt.
Afstemningen er hemmelig, og ingen vil kende de andres valg.
I markerer og folder jeres stemmesedler og afleverer dem til mig.
En cirkel indikerer en stemme for at sejle hinsides beboede kyster
på trods af risikoen.
Og et X er en stemme på en kortere rejse til Phaiden Island.
X betyder, at I opfylder udyrets ønske.
Lad samvittigheden være jeres guide.
Jeg starter med en tilståelse.
Med foldede hjørner og uregelmæssige kanter
gjorde jeg stemmesedlerne unikke, og kun jeg vidste det.
Jeg var meget opmærksom, da jeg uddelte dem, og det er min pligt
at afsløre, at det lykkedes mig at udpege kujonerne i vores midte.
-Hvad sagde han? -Kujoner.
Feje kujoner, der gerne forråder en fremmed for at redde deres eget skind.
To kujoner, der ønskede at videregive vores byrde
til de forsvarsløse mænd, kvinder og børn på Phaiden Island.
-Hr. Melis, gå til højre. -Undskyld mig?
-Han sagde, du skulle gå til højre. -Okay.
Meget fint, tak.
Færdig og færdig. Ubehageligt, men nødvendigt.
Endelig er vi som én, i ånd, mål og formål.
Hr. Suparin, juster kursen.
Dobbelt måltid, dobbelt tid imellem.
Skulle man håbe.
Vent. Jeg beder dig!
De tvang mig.
Torrin.
Torrin!
Ringede du?
Phaiden Island.
Ja.
Tålmodighed er dagens ord. Vi er godt på vej.
Sultne.
Selvfølgelig.
-Så mange munde at fodre. -Må spise snart.
Vi må spise.
Der ligger Phaiden Island.
Tættere og tættere på.
Jeg kan se det mislykkede forsøg på at dræbe mig
som et udtryk for lav moral,
men dette mareridt har næsten nået sin ende.
-Jeg sværger. -Og i morgen, hvis din ven nedenunder…
Hold kursen!
Og væk mig, når det er tid.
Hvad?
Jeg nægtede at deltage.
Og det er jeg taknemmelig for.
I retfærdighedens ånd…
Jeg løj tidligere.
Jeg mærkede ikke stemmesedlerne.
Det behøvede jeg ikke.
I skrev alle "X".
Vi er ankommet!
Kom frem.
-Phaiden Island. -Ja.
Som du ved,
er der ikke meget godt at spise på en jabelhaj.
Kødet
er for fedt.
Og skindet
er for stift til tøj.
Men det, de har i overflod…
…er olie.
-Skallen beskytter. -Det er ikke til dig.
Tekster af: Else Katrine Nielsen