СЕРІАЛ NETFLIX
ПОХОВАНІ У СКЛЕПІНЧАСТІЙ ЗАЛІ
Тепер ці виродки наші.
Тут у нас зникне зв'язок.
База «Хижак», це Дельта нуль-три. Ми підтвердили особу заручника.
Дельта нуль-три, зрозумів. Який статус заручника?
Ще дихає.
-Ми йдемо за повстанцями до тунелю. -Дельта нуль-три, очікуйте.
Уже пізно.
Може, відійдемо на привал. Дочекаємося світанку.
Той заручник був у кепському стані.
У печері завжди темінь.
-Чому ти сцикун, Спенсе? -Чому ти козел, Ділмене?
Приготуйтеся.
Дельта нуль-три, беріть заручника й одразу відходьте.
Зрозумів, «Хижак». Дельта нуль-три, до зв'язку.
Бомонте, у точку.
Один не білий промінь. Прилади нічного бачення.
Спенсе, ІЧ-маркери, інтервал 25 метрів.
Прийнято.
Почуваюся, як мішень, яку зараз розквасять, як гарбуз.
Не переживай.
Я прикрию…
-Віслюче. -Не називай мене так.
Гаразд.
Як тільки перестанеш трахати віслюків.
Я ж казав, я його гладив. Він злякався. Що я мав робити?
Годі клеїти дурня. Ми на роботі.
Сержанте.
Ну й бридота.
Що це таке?
-Якийсь лишайник. -Вони ростуть у печерах?
Якби ж я знала. Я з Род-Айленда.
Сержанте. Тіло.
Гарпер.
-Охороняємо. -Гаразд.
Чоловік, військовий.
Жодних слідів поранення.
Без поранень?
-А що йому тоді кабіну розвалило? -Заручник.
Чорт забирай.
Що тут у біса коїлося?
Сержанте, тут ще двоє.
-Це, мабуть, повстанці. -Ми ж їх щойно бачили.
Що за зброя може так зробити, га?
Чортівня якась.
У нас й далі є завдання.
Уперед.
Сержанте, завданням був заручник.
Заберімо тіло додому.
Гарпер, уперед.
Що ти твориш?
-Щось сіло на мене. Зніми його! -Заткнися.
Якого біса?
У нього ніби лице чи що.
Ні.
Дідько.
Відступаємо.
-Вони всюди. -Дави їх!
Курва. Чорт!
Стоун, вали їх!
Боже!
Бомонте!
Дай руку! Чорт!
Прикрийте мене. За мною!
Праворуч!
Тепер зліва.
Дивись направо!
Перезаряджаю!
Сержанте!
Ходімо! Уперед!
-Ділмене, швидко! -Ворушіться!
Ворушіться! Ну!
Боже, вони зжерли Бомонта!
Де Ділмен?
Господи.
-Ділмене… -Стій.
Чорт!
Ділмене!
-Я могла йому допомогти. -Ні, не могла.
Жуки не лізуть за нами.
Схоже, лише охороняють тунелі.
Що там охороняти?
Господи, що це за місце таке?
Цей звук…
Він доходить з…
Тоді що його створює?
Ми солдати, а не якісь там археологи.
Ці вилупки.
Сержанте, та годі вже…
У нас серйозніші проблеми.
Жуки-канібали з людським лицем і храм прибульців.
Треба забиратися звідси.
Там є тунель.
Може, це шлях на поверхню.
Ходімо!
…і моє спасіння. Кого буду боятись?
-Спенсере. -Господь — моє світло.
Бог помер. Прийми це. Нам треба йти далі.
Контакт позаду!
-Уперед! -Ворушіться!
Я прикрию!
Дідько.
-Кидаю гранату! -Швидко!
Перезаряджаю.
Швидше!
Спенсе!
Його вже немає! Біжимо!
Я не маю набоїв.
Одну гранату. Ти?
Лиш оце.
Хоча, може, лишу останню кулю собі.
Цей голос…
Що це в біса таке?
Він надходить з…
звідти.
Гаразд, тоді забираймося в протилежному напрямку.
Сержанте.
Що ти, у біса, робиш?
Як? Що?
Як?
Ні.
О ні.
Сержанте, що…
Звільни мене.
-Звільни мене. -Сержанте!
-Стій! -Звільни мене.
-Не роби цього.
-Звільни мене. -Сержанте.
-Звільни мене. -Поклади на землю.
-Звільни мене. -Зупинися!
-Звільни мене. -Стій. Ні!
Звільни мене.
-Звільни мене. -Пішов ти!
Звільни мене.
Звільни мене…
Переклад субтитрів: Жолудь Добровольський