‫- NETFLIX מציגה -
‫מה אתה עושה? מהר!
‫מר לי. מר לי?
‫תתעורר. מר לי.
‫- נעליים חדשות -
‫הצהבת חמורה.
‫יש לו גם חום גבוה.
‫רמת הצהבת הזו משמעה שזו רק ההתחלה.
‫רמת הכאב אמורה להיות בשיאה.
‫הבנתי.
‫איך אתה יודע את זה? ‫-מה?
‫תחזרו למיטות. קדימה.
‫בסדר.
‫גברת ג'ונג, אני מתקשה להשתין…
‫אפשר לקבל קצת תרסיס מים? ‫-זה נורמלי.
‫אני כל הזמן מזיל ריר. ‫-זה בסדר.
‫מר לי ג'אנג־היוק.
‫מר לי ג'אנג־היוק. תתעורר.
‫אתה חייב להתעורר.
‫מר לי ג'אנג־היוק. ‫-כן?
‫מועמד מספר 2567,
‫תואר בהנדסת מחשבים, לי ג'אנג־היוק.
‫קשה למצוא עבודה בימים אלה, לא?
‫הגוף שלך בטח נחלש אחרי שעבדת ‫קשה כל כך כדי למצוא עבודה.
‫לא.
‫עברתי.
‫קיבלתי את מכתב הקבלה שלי.
‫ברכותיי, אדוני המהנדס.
‫אל תדאג, תנוח. בסדר?
‫אימא.
‫אלוהים.
‫אתה נראה נורא.
‫אימא…
‫אלוהים. רזית כל כך. ‫-רגע.
‫מה זה? אימא?
‫שימי את המסכה שלך.
‫ברצינות. מה את עושה?
‫תסגרי את הווילון.
‫מה אם נידבק בצהבת שלו… או שלא?
‫אנחנו בבית חולים, אז זה אמור להיות בסדר.
‫יבש כאן.
‫סליחה…
‫מה?
‫תודה. ‫-תודה.
‫להתראות.
‫למה היא תמיד כועסת?
‫לא. היא נראית יפה היום.
‫מה?
‫הוא נמצא כאן יותר מדי זמן.
‫היי. הידיים שלי לא נראות קצת צהובות?
‫זה התחיל. ‫-מה?
‫איך אתה יודע? ‫-הינה המסכה שלך.
‫הייתי צריך לשים אותה קודם. ‫-בחייך.
‫תגיד לי אם תצטרך משהו, בסדר?
‫אשלח לך הרבה אוכל טוב.
‫את יכולה להישאר.
‫אימא אוהבת אותך.
‫גם אבא אוהב אותך.
‫ברצינות.
‫תחזיק מעמד, בן!
‫בוא נלך. מהר!
‫תשאירו את הדלת פתוחה, בסדר?
‫קחו אותו איתכם.
‫- היוק מאושפז? בואו נלך לבקר -
‫- אני אביא עוף! ‫יש לו צהבת -
‫- זה בסדר, בואו -
‫- אני אתפלל בשבילך מכאן ‫נבקר אותך בנשמה -
‫- אני אוהב אותך כשאתה בריא ‫אפשר להידבק מזה בצ'אט? -
‫- ביי -
‫- בית החולים הכללי אינצ'ון ג'ואן -
‫רגע. היי.
‫אל תסיטי את הווילון.
‫יש לו צהבת. מה אם נידבק? ‫-זה מסוכן.
‫לא נדבקים בצהבת.
‫איך את יודעת את זה?
‫זה לא מידבק בטירוף?
‫יש לו צהבת. זה לא מידבק.
‫הפטיטיס B אינו מידבק.
‫אני באמת בסדר? ‫-אבל מה אם כן?
‫תסגרי את הווילון!
‫בסדר!
‫אני סוגרת אותו בשבילו.
‫תסגרי עד הסוף. תעשי את זה. ‫-אני בטוח שזה מידבק.
‫כאילו לא מספיק שאתה חולה.
‫אנשים יכולים להיות כל כך רעים, נכון?
‫אל תדאג, ותירגע.
‫אתן לך מרשם מיוחד להחלמה מהירה.
‫- אני שמח שחליתי -
‫- האוכל בבית החולים טעים? -
‫- אני מרגיש מוגן -
‫- יש לך WiFi טוב? -
‫- יש להם מכולת גדולה? -
‫לעזאזל. הבהלת אותי.
‫זה היית אתה, מר מהנדס.
‫חשבתי שאתה האחות הראשית.
‫מה? זה מוזר לראות אחות מעשנת?
‫לא. זה חמוד.
‫זאת טבעת סיום הלימודים שלי.
‫אני מבין.
‫אמרת שמצאת עבודה?
‫משרה קבועה? ‫-כן.
‫יש לך מזל.
‫יש לי חוזה.
‫אבל הם מעבידים אותי כמו כלב. ‫זה כל כך מעצבן.
‫עבדת במשמרות של שמונה שעות?
‫אף פעם לא מתאוששים מהעייפות.
‫אני מעשנת כדי לעורר את עצמי.
‫מי מעשן כאן?
‫אדוני.
‫אסור לעשן כאן.
‫אם אתפוס אותך שוב, אשחרר אותך.
‫טוב, כן…
‫אני שונאת ריח של עשן סיגריות.
‫למה הוא חייב לעשן כאן? ‫אני פשוט לא מבינה את זה.
‫למה אתה מעשן?
‫תחזור לחדר שלך! ‫-בסדר.
‫בסדר. לא אסיט את הווילון.
‫תודה רבה לך על אתמול.
‫הם היו מקצצים בשכר שלי ‫אם הם היו תופסים אותי.
‫זה בסדר.
‫תאכל. אתה צריך לאכול הרבה כדי להחלים.
‫תאכל, בסדר?
‫כן.
‫אל תהיה בררן באוכל.
‫אלוהים. מה לעזאזל הבעיה שלי?
‫אוי, לא.
‫לא אכלתי כל היום, אז בטח הייתי רעבה.
‫אקנה לך אוכל בפעם הבאה.
‫אני ממש מצטערת.
‫זה בסדר. את יכולה לאכול איתי.
‫הניחו למר מהנדס לנפשו.
‫"מר מהנדס"?
‫היא לקחה את המקלות שלי.
‫היא כל כך חמודה.
‫הינה, היוק.
‫לא אכפת לך שאקרא לך "היוק", נכון?
‫לא. מובן שלא.
‫אני כל כך ישנונית, היוק.
‫תן לי להישאר דקה.
‫כמה זמן ישנתי?
‫לא עברה אפילו דקה.
‫- יכול להיות שאני מפלרטט עם אחות -
‫- אתה בטח עדיין חולה מאוד -
‫- היא יפה? -
‫- אני צריך למצוא עניין משותף -
‫- כדאי שתצא משם ‫תחזור למציאות -
‫צהבת!
‫אתה אמור או לא אמור לעשן פה?
‫לעזאזל. מה אעשה?
‫- לא אעשן שוב -
‫- קריאה ממטופל ‫לי ג'אנג־היוק -
‫- ויטמינים לחידוש האנרגיה! -
‫תודה.
‫- אני מקווה שזה ימלא אותך -
‫- תנמנמי! אני אעיר אותך -
‫ישנתי יותר מדי זמן.
‫זה היה 172.
‫ישנת 2 דקות ו־52 שניות.
‫תודה, היוק.
‫- לי ג'אנג־היוק -
‫מאתיים שמונים ואחת…
‫מאתיים שמונים ושתיים…
‫מאתיים שמונים ושלוש…
‫מאתיים שמונים וארבע.
‫מאה עשרים ואחת…
‫שלוש מאות חמישים ותשע…
‫אלף חמישים ואחת…
‫- רפואה שלמה! -
‫- לי ג'אנג־היוק -
‫הוא רוצה לנשום קצת אוויר צח.
‫אחזור בקרוב.
‫עוגיות המקרון הפיניות האלה טעימות ביותר.
‫כן.
‫איפה עוגיות המקרון הפיניות היקרות שלי?
‫תחזיר לי אותן. הן מתנה לאחות הראשית.
‫מאיפה אנחנו יודעים? ‫-הג'ינסנג שלי,
‫זה שעולה 5,000 וון. גם זה נעלם.
‫זה לא הייתי אני.
‫היי, צהוב! ראית את…
‫תפסיק. זה לא היה הוא.
‫הוא לא יוצא החוצה. ‫-זה בטח הוא.
‫היית צריך להגיד לי.
‫אתה מאשים אותי? ‫-האחות הראשית…
‫שים את היד על זה.
‫אני חייב? ‫-כן.
‫נגעת פעם באוכל של מישהו אחר?
‫לא נכון!
‫רואה? ידעתי שזה אתה!
‫זה אתה, נכון? ‫-ידעתי!
‫אימא שלך בשלנית מעולה.
‫לחברה שלך יש מזל.
‫אין מצב שיש לי חברה.
‫אני לא יכולה לסבול אנשים שמדברים ככה.
‫היי, דה־און.
‫התיק של המטופל…
‫דה־און…
‫שלום. ‫-היי.
‫ישנת טוב אתמול בלילה?
‫הייתי כל כך עייף שפשוט עזבתי.
‫איך אתה מרגיש?
‫יש לי קצת גזים, אבל אני בסדר. ‫-נהניתי אתמול בלילה.
‫יש לך גזים. ‫-גם את היית נהדרת.
‫אכלת ראמיון אתמול בלילה?
‫אסור לך לאכול אוכל שמכיל קמח! ‫-קצת. רק את המרק.
‫ממה שראיתי אתמול… ‫-אכלת לפני כן עוגיות מקרון.
‫אתה צריך לשים לב למה שאתה אוכל. ‫-מה הוא אומר?
‫זה לא יקרה שוב. ‫-אל תרחמי…
‫איך אתה מרגיש?
‫תוכל לחזור הביתה בתוך יום או יומיים.
‫מה? בתוך יום או יומיים?
‫מתי לשחרר אותך?
‫בוא נקבע את מועד השחרור שלך למוחרתיים.
‫מוחרתיים?
‫חכו!
‫כן?
‫אני עדיין לא מרגיש טוב.
‫אני יכול…
‫להישאר שבועיים־שלושה נוספים?
‫אתה יכול ללכת הביתה ‫ולבוא לטיפול במרפאת חוץ.
‫בואי נסיים את ארוחת הערב הצוותית במהירות…
‫מה הבעיה שלך?
‫אפילו אם הוא רופא, אסור לכם לדבר.
‫ומה אמרת לו שגרם לו לא לרצות ללכת הביתה?
‫ואת רוצה לקחת יום חופש?
‫מה?
‫לעזאזל.
‫- אני חושב להציע לה לצאת -
‫- אז אתה צריך טבעת -
‫- כבר יש לה -
‫- או פרחים? -
‫- בשעה כזאת? -
‫- לא דיברת על משחק? -
‫- עדיין חולה, אני מבין… -
‫- קריאה ממטופל ‫לי ג'אנג־היוק -
‫מה?
‫זה שום דבר!
‫בן! חיכית לי?
‫אתה נראה טוב.
‫למה אתם כאן?
‫לעזאזל.
‫הוא כועס.
‫יש לו את המזג של אימא שלו.
‫היוק כנראה באמת היה חולה. ‫הוא ירד כל כך במשקל.
‫זה האוכל של בית החולים. רמת הנתרן נמוכה.
‫אומרים שתזונה דלת נתרן היא מסוכנת.
‫נכון. אני שונא מזון דל נתרן.
‫היוק.
‫אתה לא חושב שהאחות הזו אמיתית, נכון?
‫הזית כי היית חולה.
‫אנחנו לא משיגים בחורות כאלה.
‫מה זאת אומרת? דה־און כל כך מחבבת אותי!
‫קראת לה דה־און.
‫אתה בטוח שלא קוראים לה "דה־אין"?
‫לעזאזל.
‫היי! זה לא מבושל עדיין.
‫אתה תסיים שוב בבית החולים. ‫-זה מה שאני רוצה!
‫- מדריך חירום -
‫"ג'ונג דה־און".
‫הינה זה.
‫זה 010-6687…
‫מה אתה עושה? ‫-מה?
‫מה?
‫התגעגעתי אליך!
‫זה 010-6687.
‫אז אתה כאן.
‫זה 010-6687.
‫זה הטלפון של ג'ונג דה־און?
‫זה 6687…
‫הלו?
‫אני מצטער.
‫שש, שש, שמונה, שבע…
‫הלו?
‫היוק? ‫-מה?
‫כן, זה אני. לי ג'אנג־היוק.
‫איך השגת את המספר שלי?
‫טוב…
‫הלכתי לבית החולים אתמול,
‫ולא היית שם, אז…
‫לקחתי כמה ימי חופש כי לא הרגשתי טוב.
‫מה?
‫את בסדר עכשיו? מה קרה?
‫אני בסדר.
‫תודה לאל.
‫תודה לאל שאת בסדר.
‫למה התקשרת אליי?
‫טוב. אז…
‫מה את חושבת עליי?
‫סליחה?
‫לא היית נחמדה אליי ‫רק כי הייתי מטופל, נכון?
‫למען האמת, דה־און…
‫אני מחבב אותך מאוד.
‫רוצה לבוא אליי?
‫סליחה?
‫אני לבד בבית כרגע.
‫רוצה לבוא אליי?
‫מה קרה, בן?
‫אני לוקח את המכונית!
‫מה הוא אמר?
‫הוא לוקח את המכונית.
‫מה?
‫היי! למה אתה לוקח את המכונית?
‫- משקה ויטמינים -
‫שלום.
‫הגעת לכאן כל כך מהר.
‫הינה.
‫לא היית צריך.
‫תיכנס.
‫למה אתה עומד שם? ‫-מה?
‫בוא, שב.
‫בסדר.
‫אני מצטער שהגעתי כל כך מאוחר.
‫אמרתי לך לבוא.
‫כן.
‫התלתלים שלך יפים מאוד.
‫את צריכה לנוח. אני אלך עכשיו.
‫אתה רוצה לישון כאן?
‫סליחה?
‫תישאר איתי.
‫ממש רציתי לישון כשאני מחבקת אותך חזק, ככה.
‫מה אתה עושה?
‫אני מצטער.
‫לא התכוונתי.
‫איך יכולת לעשות טעות כזאת?
‫- בן, למה עוד לא חזרת? -
‫- אבא לא יכול לישון בגלל המכונית! -
‫היוק?
‫את ערה?
‫ראיתי אצות על השולחן.
‫תודה שהחלפת את הנורה.
‫מה?
‫רגע.
‫לא. זה לא ככה.
‫לא.
‫הוא מת.
‫הוא.
‫היי.
‫אתה יוצא עם מישהי?
‫כן.
‫שקרן.
‫זה נכון, אבא.
‫דה־און, את טובה עם רובי סער? ‫-לא ממש.
‫לעזאזל, השמן הזה.
‫דה־און!
‫החברה שלי, דה־און!
‫בסדר, אתקשר אלייך.
‫כדאי שתלכי.
‫זאת מכונית יוקרתית.
‫באמת? היא יקרה?
‫כן. זה…
‫דה־און, מי שמן יותר? הוא או אני?
‫אתה כל כך חמוד. למה אתה משווה בכלל?
‫באמת?
‫- אני כבר לא רואה את הבן שלי -
‫- היי, חתיכת פרחח! -
‫- תחזיר את המכונית! -
‫דה־און, איפה הטבעת שלך?
‫איבדתי אותה.
‫הורדתי אותה לרגע, ‫ואני לא יודעת לאן היא נעלמה.
‫אני מבין.
‫- השתמשת בכרטיס האשראי שלי שוב? -
‫- תחזיר את המכונית שלי! -
‫דה־און.
‫את צריכה להתפטר מהעבודה כשאמצא מקום משלי.
‫זה שובר לי את הלב לראות אותך ‫עובדת כל כך קשה.
‫אתה יכול לחבק אותי.
‫ניצחון!
‫לעזאזל. ‫-פגיעת ראש!
‫היא ממש טובה.
‫אל תבקש ממנה לשחק שוב, חתיכת שמן.
‫היוק. ‫-כן?
‫מישהו שאני מכירה אומר שייתן לי ‫את חבילת הנופש שלו לג'ג'ו.
‫רוצה לבוא איתי?
‫מה?
‫כדאי שאמצא שם מסעדות נחמדות.
‫זו המידה הכי גדולה שיש להם.
‫שנקנה את זו בתור החולצה התואמת שלנו? ‫-בטח.
‫זה מקסים. ‫-זה נראה בסדר.
‫זה נראה מושלם עליך.
‫בוא נאכל עוגיות מקרון.
‫נסי את זה.
‫נסה את זה.
‫לא, אני לא אוכל אותן יותר.
‫למה לא?
‫אני לא.
‫ביקרת פה בעבר, לא?
‫מאחר שהיית פה כבר, ‫אני אתן לך את זה עבור 5,000 וון.
‫באמת? ‫-כן.
‫תודה. ‫-לילה טוב.
‫רגע.
‫אני ארד כאן.
‫דה־און!
‫דה־און! סליחה.
‫אבא שלי החביא את המפתח.
‫הייתי בא לאסוף אותך,
‫אבל אבא שלי אמר שיהרוג אותי ‫אם אקח את המכונית שוב.
‫טה־דה.
‫אתה אוהב אותן?
‫קנית לנו נעלי ספורט תואמות ‫כי לא קנינו חולצות תואמות?
‫לא.
‫חשבתי שהן ייראו טוב עליך.
‫אתה אוהב אותן?
‫כן, לגמרי.
‫דה־און. ‫בואי ניסע שוב לג'ג'ו בחג המולד הבא.
‫אני אנעל את נעלי הספורט שקנית לי ‫ואוריד את כל המשקל הזה,
‫כדי שנוכל ללבוש חולצות תואמות בשנה הבאה.
‫אני מבטיח שארד במשקל. בסדר?
‫תראי, דה־און. אני באמת ארד במשקל, בסדר?
‫אני באמת ארד במשקל.
‫אני אעשה את זה.
‫- נעליים ישנות -
‫מה זה? סופלה ביצים?
‫את טובה.
‫באיזו שעה תלכי היום? ‫-בשלוש.
‫משמרות של שמונה שעות הן גיהינום.
‫להתראות.
‫ביי.
‫היוק!
‫רק רגע.
‫לא. תוציא את המִחְזוּר.
‫בסדר.
‫אלוהים. ‫-זה כבד?
‫לא. נתראה אחר כך.
‫- הפכו את המִחְזוּר לדרך חיים ‫והצילו את העולם שלב אחר שלב -
‫מה לעזאזל?
‫אבל אני עסוק…
‫מעבירים אותי?
‫אל תפחיד אותי ככה.
‫מה זאת אומרת, תאגיד גדול?
‫אני לא צוחק.
‫אמרתי קודם "העברה" רק בגלל האחרים.
‫אתה תהיה עובד קבוע בתאגיד גדול.
‫אל תחשוב על שום דבר אחר
‫ופשוט תעבוד בפרך
‫כשתגיע לשם.
‫זה לא שאני מאושר
‫לאבד מישהו מהצוות שלי.
‫אתה חושב שאני מסוגל?
‫תקשיב.
‫אתה מוכשר.
‫אתה תהיה יותר מבסדר שם.
‫אני רוצה שתצליח במקום טוב יותר.
‫לכן אני שולח אותך.
‫המנהל…
‫כן.
‫אעשה כמיטב יכולתי. ‫-בסדר.
‫תאחל לי בהצלחה. ‫-בהצלחה.
‫הוא ממש התחנן בפניי.
‫"זו הזדמנות נהדרת. אתה חייב ללכת."
‫תאגיד גדול רוצה אותי.
‫הם סוף סוף מעריכים את מה שאני יכול לעשות.
‫זה נהדר.
‫מה קרה?
‫לא כדאי שאלך?
‫כדאי לך. זו הזדמנות נהדרת בשבילך, היוק.
‫כמובן. זו הזדמנות נהדרת.
‫בשבילי ובשבילך.
‫בשביל שנינו…
‫אבל היוק, לא כדאי שתתייעץ איתי…
‫תראו אותה.
‫היא יוצאת עם מישהו בבית החולים?
‫אני צריכה ללכת. ‫-תראו אותם מאוהבים.
‫תזרוק את זה בשבילי. ‫-לא סיימתי לאכול.
‫נתראה אחר כך.
‫תחזיקי מעמד.
‫תעשה לי טובה.
‫הוא לא נראה מוכר?
‫נכון?
‫הוא נראה כל כך מוכר.
‫דה־און, את טובה עם רובי סער?
‫השמן הזה עדיין… ‫-אז תמיד שיחקת כצלף?
‫קדימה. ‫-אז תמיד שיחקת כצלף.
‫אנחנו הולכים. ‫-ביי.
‫אתקשר אלייך. צלף? ‫-בסדר.
‫הינה.
‫מה זה?
‫לא רציתי לקחת לאבא שלי את המכונית כל הזמן,
‫אז קניתי אחת לעצמי.
‫אתה יכול לשלם עליה?
‫תיכנסי קודם. ‫-אבל…
‫זה בסדר.
‫לא ענדת טבעת מאז שאיבדת ‫את טבעת סיום הלימודים שלך.
‫אז קניתי את זה בשבילך.
‫היא כל כך יפה.
‫תודה.
‫את כבר לא צריכה לדאוג.
‫יש לי מכונית עכשיו, ‫אז אסע הלוך ושוב כל יום.
‫אל תדאגי, בסדר?
‫זה יום שני בהיר, ‫אבל נסיעות לעבודה זו עדיין מטלה.
‫יש די הרבה תנועה בכביש המהיר גיונגין
‫לכיוון סיאול. ‫-פקקים מחורבנים…
‫מחלף סינוול לסיאול ויאואידו… ‫-לעזאזל.
‫גם עמוס בתנועה.
‫ייקח כמה שעות…
‫הם היו צריכים לקום מוקדם יותר.
‫סליחה. נשלחתי…
‫בוקר טוב.
‫גברתי. הרשי לי להציג את החברים החדשים ‫שהתווספו לצוות בשביל הפרויקט הזה.
‫פיתוח בנייה. קים…
‫לא. לי…
‫זה ג'אנג. ‫-לי ג'אנג־היוק.
‫זה… ‫-נעים להכיר.
‫שלום.
‫עיצוב בנייה.
‫תציגי את עצמך.
‫אני האן בו־יונג. נעים להכיר.
‫ברוכה הבאה.
‫בואי "נתעודד" ביחד.
‫כן. להתעודד.
‫להתעודד. ‫-בואו נעשה את זה.
‫לא. "להתעודד."
‫להתעודד.
‫מה לעזאזל?
‫אלוהים.
‫מה לעזאזל? ‫-מה?
‫יש כאן עוד מישהו.
‫באמת?
‫תאגידים גדולים הם שונים מאוד.
‫הם לא קלים.
‫מה זה, לעזאזל?
‫פשוט קח את זה בקלות.
‫העבודה שלך עדיין כאן.
‫קניתי מכונית ואפילו שכרתי בית בסיאול.
‫אני לא יכול לחזור. ‫-אלוהים.
‫אז אתה מוכרח להצליח אם אתה רוצה להישאר שם.
‫לעזאזל.
‫הגיע הזמן לאכול.
‫מה עם אוכל סיני היום?
‫סיני? ‫-כן. נראה לי שאורז יהיה טעים.
‫אורז לבן?
‫אין לי חשק לאוכל קוריאני היום.
‫מה לעזאזל?
‫היא תמיד זועפת.
‫אל תהיה כזה. ‫אתה רק צריך לעשות עבודה טובה יותר.
‫אתם עמיתים לעבודה, אז תהיה נחמד.
‫מזל טוב על היום הראשון בעבודה.
‫לחיים.
‫אתה יכול להתקרב לאנשים ‫ולגרום להם להעריך אותך.
‫אחת, שתיים, שלוש, ארבע.
‫מה לעזאזל?
‫אתה צריך עזרה?
‫לא, אני בסדר.
‫שתה קצת קפה. ‫-בו־יונג.
‫זה אמריקנו. ‫-אני מעריך את זה. תודה.
‫תודה. ‫-בבקשה.
‫תודה. ‫-תודה.
‫אדוני. קח קפה.
‫תודה, בו־יונג.
‫יפה מאוד מצידך.
‫תודה, בוס.
‫מה את…
‫היי.
‫לא כדאי שתגידי להם שאני קניתי אותם?
‫מה?
‫רק עזרתי.
‫אני מניחה שאתה רוצה להתרברב שקנית קפה.
‫אני מצטערת.
‫אתן לך פשוט לשפוך את הקפה בפעם הבאה.
‫בסדר.
‫מה זה?
‫אמרו שהגשר דחוף, לא היסודות.
‫לא שמעת במהלך הפגישה?
‫אני יודע.
‫רק בדקתי את העניין.
‫אתה צריך להודות לי.
‫כמעט הסתבכת בצרות.
‫זה היה קרוב.
‫ג'אנג־היוק. אתה לא רואה שכל האחרים ‫משרטטים את היסודות?
‫אתה היחיד שעובד על הגשר.
‫למה?
‫שים לב למה שאני אומר.
‫היי.
‫מה את…
‫זו אישה?
‫המשוגעת?
‫אם זה היה גבר, אני הייתי…
‫נשמע שהיא לא בדיחה.
‫זה בטח קשה לך מאוד.
‫את יודעת שאני שונא ממתקים.
‫כן. אתה שונא אותם מפחד שתעלה במשקל.
‫היא דחפה לי ממתק לפה. דווקא סוכריית מנטה.
‫באמת?
‫היא בטח משוגעת. מה הבעיה שלה?
‫היא משוגעת. ‫-היא באמת מוזרה.
‫הגיע אלינו מטופל היום, ו…
‫אני כל כך עצבני.
‫אני לא יודע מה לעשות.
‫לא כדאי שנזמין מקום עכשיו ‫אם נרצה לנסוע לג'ג'ו לחג המולד?
‫טפלי בזה את.
‫בוא הנה.
‫עוד רגע.
‫בוא הנה.
‫תני לי לחשוב. תני לי דקה.
‫איך אתנקם בה?
‫יפה.
‫יופי.
‫מי העלה את הרעיון היצירתי הזה?
‫של מי הרעיון?
‫בו־יונג. עבודה טובה.
‫היא רק התחילה לעבוד פה. עבודה יפה.
‫תודה.
‫סליחה.
‫יש בעיה במבנה הזה.
‫מה?
‫זה אזור הצפה.
‫יש סיכוי שהגשר יתמוטט.
‫אני מאמין שצריך לבחון מחדש
‫את עיצוב הגשר.
‫- אזהרה -
‫אז…
‫זו לא הגרסה הסופית, אז נשנה את המבנה שלו
‫ונתקן קצת את העיצוב…
‫מה המילה באנגלית לזה?
‫"קריסטל"?
‫כן, נעשה "קריסטל" לפני המועד האחרון.
‫יהיה בסדר. ‫-בסדר.
‫למה שלא שני העובדים החדשים יעבדו על זה?
‫אנחנו רואים מה היכולות שלכם.
‫את מצוינת ו… ‫-שנלך?
‫שנעמוד?
‫תני לנו קצת זמן ונעשה את זה שוב ‫כדי שזה יהיה מושלם.
‫זה יקרוס.
‫בהצלחה.
‫חתיכת…
‫לא. זה חלש מדי.
‫מה זה?
‫לעזאזל.
‫זה כל כך קשה?
‫מה לעזאזל?
‫מה?
‫בואי נתקדם.
‫אני צריך ללכת הביתה.
‫היא כל כך מגעילה.
‫- סיימתי עכשיו. מתי אתה מסיים? -
‫- אני יוצא עכשיו -
‫אני הולך הביתה.
‫תוכלי לסיים את זה עד הבוקר, נכון?
‫למה את בוהה בי? ‫-אני לא מסתכלת עליך.
‫את בטח פוזלת.
‫להתראות.
‫אתה מתכוון להשאיר אותה ככה? ‫-סליחה?
‫בכוונה? ‫-מה?
‫אתה טוב בזה.
‫יופי.
‫מה לעזאזל?
‫אתם מוכנים לזוז?
‫דה־און!
‫ג'ונג דה־און!
‫נקמתי. ‫-היי.
‫תתרחץ.
‫עוד רגע. ‫-לא. תתרחץ.
‫עוד רגע. ‫-בבקשה?
‫עוד מעט.
‫דה־און.
‫סליחה. כנראה הייתי מותש מדי אתמול בלילה.
‫לא קשה מדי לנסוע לעבודה מאינצ'ון?
‫אם תצא מהעבודה מאוחר מדי,
‫נוכל להיפגש בסוף השבוע. ‫אולי יהיה לי יום חופש.
‫אתה לא צריך לבוא כל יום.
‫באמת?
‫כן, זה בסדר.
‫טוב, בסדר. נתראה בסוף השבוע.
‫בסדר. ‫-בסדר.
‫מה לעזאזל?
‫כמה מפחיד.
‫בסדר.
‫רק רגע.
‫מה זה הריח הנוראי הזה?
‫אל תאכלו בחדר הישיבות. לא לאכול.
‫היא קשוחה.
‫אני כל כך עייף.
‫היא כל כך מגעילה.
‫אנחנו עדיין כאן!
‫למה הם מכבים את האורות?
‫תדליקו…
‫היי, מר ג'אנג.
‫רק ניסיתי לעזור לך.
‫מה?
‫צריך לנצל את ההזדמנות כשהיא צצה.
‫רק חובבן חושב יותר מדי ומפספס את זה.
‫פשוט תדליק את האור.
‫תהיה מקצוען.
‫ברצינות.
‫ברצינות. היא כל כך מגעילה.
‫סליחה. או שתאכלי או שתעבדי. ‫תעשי דבר אחד בכל פעם.
‫אני אוכלת כדי להישאר ערה, חתיכת שמוק!
‫אתה יודע כמה אני רוצה לחזור הביתה?
‫לא אכפת לי אם אני מלוכלכת.
‫הגשר הזה הוא מה שחשוב.
‫העיצוב הזה!
‫תראה כמה זה יפה.
‫אני נשבעת שאגרום לזה לעבוד ‫ואשאיר את זה יפה.
‫בגללך אני לא יכולה לחזור הביתה.
‫למי אכפת אם אני מלוכלכת?
‫פשוט תעשי את זה.
‫- אני בחופש מחר. אתה יכול לבוא, נכון? -
‫- אתה בטח עסוק -
‫- בטוח -
‫צריך כישרון טוב כדי לרענן את החברה.
‫חברי הצוות שלנו צריכים למהר ולהשלים פערים.
‫בכל מקרה, השגנו תוצאה טובה,
‫אז תזמין את הצוות לארוחה. ‫-תודה.
‫תודה, בוס.
‫תתקלחי בבקשה.
‫אני מתחנן בפנייך.
‫בבקשה?
‫אני כל כך אוהבת את הגשר הזה.
‫- אני אסיים בקרוב. אתה בא, נכון? -
‫- אני בארוחת ערב, כבר יוצא -
‫- אני מתגעגע אלייך כל כך, דה־און -
‫יש עלייך קצת.
‫לעזאזל.
‫שתה משהו. ‫-סליחה?
‫שתה משהו.
‫נפצעתי בכבד.
‫אני לא חושב שכדאי שאשתה.
‫אני מצטער. ‫-בסדר.
‫מצחיק. אתה מצחיק. ‫-אני מצטער.
‫זה בטח היה רציני.
‫לאט.
‫תירגעי.
‫מה אכפת לו? ‫-בו־יונג. ג'אנג־היוק.
‫כן, אדוני. ‫-מהר. קדימה.
‫בואו הנה. בואו.
‫לך מפה.
‫אדוני. תן לי למזוג לך משקה.
‫בסדר. ‫-יופי.
‫בו־יונג. ‫-תמזוג אחד גם לי, בבקשה.
‫טוב, בו־יונג.
‫הופעה טובה.
‫לאט.
‫יש ביניכם כימיה נהדרת. זה טוב.
‫המשיכו לשתף פעולה
‫ותעבדו על הפרויקט התת־קרקעי הבא ביחד.
‫רגע, אדוני. הצוות שלנו כבר עובד על זה.
‫תהיה בשקט! שקט!
‫שקט.
‫תמשיכו לעשות רושם טוב
‫על הצוות. ‫-אל תשתי יותר מדי.
‫איזו עוד מילה יש ל"רושם"?
‫"פנים"?
‫נכון. "פנים".
‫תמשיכו לעשות פנים טובות לקבוצה. ‫-אל תשתי יותר מדי.
‫אז נמשיך לנהל מערכת יחסים טובה.
‫תמזוג לי כוסית, בבקשה.
‫עוד אחת? בסדר. ‫-בסדר!
‫את שותה יותר מדי…
‫גם אני? ‫-אני אמזוג לך.
‫סליחה. ‫-זה בסדר.
‫תמשיכי. ‫-סליחה.
‫זה בסדר.
‫אדוני. איפה למדת אנגלית?
‫האנגלית שלך כל כך טובה. ההגייה שלך…
‫היא של שוטר יפני מהתקופה הקולוניאלית.
‫אבל בחירת המילים שלך ‫היא קוריאנית־אמריקאית.
‫אתה יודע הרבה מילים.
‫אבל ההגייה שלך היא כמו של…
‫בוגד פרו־יפן! ‫-מה?
‫בוגד פרו־יפן!
‫-היא שיכורה.
‫אני אקח אותה החוצה.
‫אני שונא בוגדים פרו־יפניים!
‫זה בסדר. ‫-איך אומרים באנגלית?
‫אני שונא את החברים של יפן. ‫-אני לא שיכורה!
‫אני שונא את החברים הטובים של יפן! ‫-עוד סוג'ו!
‫למה יש פקקים כל כך מאוחר?
‫דה־און.
‫ג'ונג דה־און.
‫האחות הראשית שינתה פתאום ‫את היום החופשי שלי.
‫זה כל כך מעצבן.
‫אני שוב עובדת הלילה.
‫סליחה. רציתי לראות אותך.
‫בסדר. ‫-כן.
‫תנוח ולך לעבודה.
‫קניתי גם נורה חדשה. אתה יכול להחליף אותה?
‫בסדר.
‫אעשה את זה מחר.
‫אני לא יכול לזוז.
‫אני כל כך עייף. אני לא יכול כרגע.
‫לא עשיתי שום דבר טיפשי אתמול, נכון?
‫מה?
‫את לא זוכרת?
‫התקלחתי.
‫נכון שיש לי ריח טוב?
‫בוקר טוב. בואו לשולחן שלי, שניכם.
‫אני רוצה ששניכם תיקחו ‫את כל מה שצוות שלוש עשה.
‫אגיד להם להעביר לכם את הפרויקט.
‫היה מתסכל לצפות בהם עובדים.
‫אני כל כך שמח ששניכם פה.
‫בוקר טוב.
‫שלום. ‫-שלום.
‫שלום.
‫בוקר טוב. ‫-שלום.
‫היי.
‫אני אוהבת את זה
‫כשאתה מגבה אותי.
‫מה אתה אומר? אתה אוהב לעבוד איתי, נכון?
‫כן.
‫כדאי להוסיף פה מערכת תמיכה או אזור שירות.
‫לדעתי זה ייראה שופע יותר.
‫- לא אוכל להגיע הערב -
‫- אנחנו מתקדמים לאט כי רק שנינו עובדים -
‫בואו נלך.
‫מה נאכל?
‫רגלי חזיר!
‫רגלי חזיר?
‫כן. רגלי חזיר. ‫-רגלי חזיר!
‫- אתה שוב עסוק היום? -
‫- כן, אני מת פה -
‫- גם הלילה תהיו רק שניכם? -
‫- כן, גם הלילה אני עובד -
‫- אני צריכה -
‫היי. רדי מהטלפון שלך.
‫אני מצטערת.
‫- אני צריכה לספר לך משהו -
‫- בוא הלילה, לא משנה כמה מאוחר -
‫- סליחה! אני צריך לעבוד כל הלילה -
‫- אני מבטיח שאבוא מחר! -
‫שוב הוא? ברצינות.
‫מה אתה עושה, היוק?
‫לעזאזל…
‫- תבוא מחר, נכון? -
‫- כן! אני מבטיח שאבוא מחר! -
‫- נתראה מחר. מתגעגעת אליך -
‫- גם אני מתגעגע אלייך, דה־און -
‫גשר שמחבר את הטבע.
‫גשר שמחבר את הלב.
‫עם הגשר הזה, הטבע והעיר הופכים לאחד.
‫מה דעתך, בוס?
‫זה טוב.
‫בואו נלך על זה.
‫בסדר, בוס. ‫-נהדר.
‫האסים שלנו.
‫יפה.
‫מצוין. מדהים. פנטסטי.
‫תשלחו את אלו לצוות, בואו נעבור לשלב הבא!
‫בואו נלך.
‫כל הכבוד.
‫בוא נצא לשתות הערב.
‫רק אנחנו, עובדי הקבלן.
‫אני המנהלת, אז אני אזמין.
‫בטח. בואי נעשה את זה.
‫אתה שותה פצצות סוג'ו, נכון?
‫אני נוהג. ‫-אל תהיה עלוב. תזמין נהג תורן.
‫זה יותר מדי סוג'ו.
‫פשוט תשתה.
‫אתה יודע, אני אוהבת את צורת העבודה שלך.
‫מלבד העובדה שאין לך חוש הומור.
‫הינה.
‫אולי עבר יותר מדי זמן מאז ששתיתי.
‫אני מתחילה להשתכר.
‫תפסיקי לשתות.
‫לעזאזל.
‫למה שאפסיק?
‫- אהובתי דה־און -
‫אני כבר חוזר.
‫היי, דה־און.
‫איפה אתה?
‫מתי אתה בא?
‫עוד לא סיימתי לעבוד.
‫אתה עדיין עובד?
‫כן, עוד לא סיימתי.
‫אז לא תוכל לבוא הערב?
‫אמרתי לך שיש לי משהו חשוב להגיד לך. ‫אתה לא יכול להגיע מאוחר יותר?
‫כדאי שאבוא גם אם זה מאוחר, אבל…
‫אני עם הבוס שלי ועם כולם.
‫אני לא חושב שאני אוכל להגיע.
‫אתה נשמע כאילו אתה בחוץ. רועש שם.
‫כן, אנחנו אוכלים עכשיו.
‫הבוס במצב רוח טוב,
‫אז הוא לא מפסיק לדבר.
‫בסדר. ‫-סליחה.
‫זה בסדר.
‫אני צריך לחזור. ‫-בסדר.
‫סליחה.
‫בסדר.
‫למה היית בטלפון כל כך הרבה זמן?
‫בוא נשתה.
‫לחיים.
‫אני חושב שעדיף לאבטח את זה ואת זה. ‫מה דעתך?
‫זה מוצא חן בעיניי מאוד.
‫מה איתך?
‫למה כבו האורות?
‫אני חושבת…
‫שעלינו להיות קצת יותר נועזים.
‫כדאי שאלך הביתה.
‫אמור להיות פקק תנועה.
‫כדאי שאמהר. ‫-מה לעזאזל?
‫רגע…
‫לאן אתה הולך?
‫היי, מר ג'אנג. ‫-לעזאזל.
‫מר ג'אנג. חכה. ‫-לעזאזל.
‫חכה שנייה. אתה לא יכול לעזוב ככה. ‫-תתרחק ממני!
‫אתה תהיה מתוסכל
‫אם תעזוב ככה.
‫זה כל כך מתסכל.
‫כל כך הרבה פקקים.
‫היי.
‫תוכל להוציא את הזבל החוצה?
‫אוציא אותו אחר כך.
‫פשוט תוציא אותו עכשיו.
‫אתה תתרחץ ותלך ישר לישון.
‫אני ממש עייף. אעשה את זה אחר כך.
‫עדיין לא החלפת את הנורה.
‫פשוט תוציא את זה עכשיו.
‫אני אעשה את זה, אבל…
‫את חייבת לדבר על הזבל ברגע שאני נכנס?
‫תראה.
‫עבדתי במשמרות לילה לאחרונה
‫והרגע חזרתי. גם אני מותשת.
‫למה אתה כל כך עצבני בגלל הזבל?
‫היי. באתי, לא?
‫את עצבנית בגלל האשפה והנורה.
‫את לא רואה אותי? את לא שמחה לראות אותי?
‫אתה פה כדי לנוח או כדי לראות אותי?
‫זו אכסניה?
‫למה את מעוותת את המילים שלי?
‫אני עייף כי היו כל כך הרבה פקקים ‫בדרך לכאן.
‫למה את מרוכזת בעצמך כל כך?
‫אני מרוכזת בעצמי?
‫לעזאזל.
‫ברצינות.
‫המחזור שלי מאחר.
‫מה זאת אומרת?
‫המחזור שלי מאחר.
‫הלכת לרופא?
‫עשית בדיקה?
‫ברצינות. מתי יהיה לי זמן ללכת לרופא?
‫אז…
‫אני אוציא את הזבל.
‫מתקני הקמעונאות…
‫תתרכז. אתה לא רוצה ללכת הביתה?
‫סליחה.
‫- הלכתי לרופא -
‫מה הם אמרו?
‫אני בשבוע הרביעי להיריון.
‫אתה יודע כמה רחב צריך לעשות את זה?
‫אדיר! מה הסיכויים?
‫מצטערת על זה.
‫היי!
‫או שתאכלי או שתעבדי.
‫עוד לא אכלת ארוחת ערב, ‫אז קילפתי את זה בשבילך.
‫אני מצטערת, היוק.
‫אתה כועס?
‫אל תכעס.
‫סליחה שהתרגזתי.
‫זה בסדר.
‫היית קצת…
‫לעזאזל. ברצינות.
‫אנחנו כאן.
‫הביצועים של הרבעון הרביעי שלנו נוראים.
‫אנחנו צריכים לסיים מהר
‫כדי שלשאר הצוותים תהיה ‫הזדמנות לעשות עבודות אחרות.
‫פארק המים, הגשר והקניון התת־קרקעי.
‫נתנו את כל אלה לצוותים אחרים.
‫מה אתם עושים, חבר'ה?
‫למה הם לא זזים?
‫לעזאזל.
‫תהיו בשקט.
‫אתה מת.
‫הפסדת. אם לא תשחק… ‫-ניצחתי.
‫זוזי קצת, טוב?
‫באת עם אפוטרופוס?
‫בבקשה תרשמי למטה את שם האפוטרופוס.
‫היוק, חכה במכונית.
‫מה?
‫לא. אני צריך להיות איתך.
‫אני יכולה להסתדר בעצמי.
‫אני אחות.
‫זה בסדר. לך.
‫אני אחכה במכונית. ‫-בסדר, קדימה.
‫קדימה.
‫- הואנג גינקולוג -
‫בוא נלך הביתה.
‫כל כך מעצבן.
‫אתה לא צריך ללכת?
‫זה בסדר. לקחתי יום חופש.
‫אני לא צריך ללכת.
‫שיהיה. אני לא צריך ללכת.
‫שיהיה.
‫שיהיה. לא אכפת לי.
‫זה לא מהעבודה?
‫כן.
‫אבל אתה לא צריך ללכת?
‫לא, זה בסדר.
‫כדאי שתלך. הם זקוקים לך.
‫אני לא יכול ללכת. אני צריך להישאר איתך.
‫זה בסדר.
‫אתה צריך להרשים אותם.
‫את בטוחה?
‫כן.
‫אני לא יכול ללכת.
‫לא. אני לא יכול ללכת. אני לא אלך.
‫זה בסדר.
‫לא כואב לי. אני פשוט קצת מבואסת, זה הכול.
‫את בטוחה?
‫כן.
‫אז…
‫קורה משהו חשוב.
‫אני אטפל בזה מהר ואחזור מוקדם.
‫תנוחי קצת.
‫אני ממש מצטער.
‫- אני לא יכול להתרכז בעבודה -
‫- אני בסדר. תעבוד. אני הולכת לישון -
‫- כבר? בדיוק עמדתי לצאת -
‫- אז אני אצא מהעבודה מוקדם ואבוא מחר -
‫- שאביא דייסה? או שאת רוצה מרק אצות? -
‫- את בטח ישנה. בסדר. תנוחי -
‫אם נסיר קומה, נוכל להגביה את התקרה.
‫זה בסדר?
‫אני מצטער, אבל אני חייב ללכת.
‫סליחה.
‫חכה.
‫- אינצ'ון -
‫היי.
‫אני כל כך עייף.
‫אתה בטח עייף.
‫כן.
‫לא יהיה כיף לראות אותם בהופעה חיה?
‫מתי אי פעם אוכל ליהנות ככה?
‫אני הולך.
‫מתי אתה מתכנן לסיים את זה?
‫זה כל כך יפה. ‫-יהיה לך זמן בחג המולד?
‫הבטחנו שניסע לג'ג'ו.
‫תביא לי אותו.
‫אמור להיות לי.
‫פריכיות אורז.
‫רוצה פריכיות אורז?
‫יש לי פריכיות אורז.
‫קדימה.
‫לעזאזל.
‫למה לא הערת אותי לפני שהלכת?
‫הלכתי באמצע הלילה.
‫ישנת עמוק, לא היה לי נעים…
‫אני לא יכול לאחר. אני מת.
‫מה הבעיה שלי?
‫אני מנתק!
‫כל כך קר. לעזאזל.
‫אני מצטער, אדוני.
‫אכזבת אותי.
‫מצטער, אבל אני הולך.
‫אמרתי לו שאנחנו כאן. הוא ממשיך…
‫מה לעזאזל?
‫אל תלך היום.
‫מה?
‫כלומר…
‫אנחנו עובדים טוב ביחד.
‫אבל אנחנו מתקדמים לאט יותר משציפיתי.
‫אנחנו צריכים לעשות הרבה דברים,
‫אז אנחנו צריכים לקיים פגישות.
‫אם תמשיך כך, לא נצליח לעשות את עבודתנו.
‫אנחנו צריכים להיות ביחד…
‫על מה אתה מסתכל?
‫מה? כלום.
‫אתה מקשיב?
‫כן.
‫אם נפשל, יצעקו עלינו.
‫אז עלולים לפטר אותנו.
‫זה לא טוב. ‫אנחנו צריכים להמשיך לעבוד, נכון?
‫בסדר. אני אעבוד עוד קצת.
‫אני לא אלך.
‫- בדיוק סיימתי -
‫- אני לא יכול לבוא. ‫אני צריך לעבוד עד מאוחר -
‫- בית החולים העירוני אינצ'ון -
‫- בסדר. אל תעבוד עד מאוחר מדי. נתראה מחר -
‫צריך לפחות עוד שניים.
‫שניים?
‫זה טוב.
‫לחיים. ‫-לחיים.
‫- סליחה, אני שוב עובד עד מאוחר -
‫- גם אני. בוא ביום שבת במקום -
‫אולי רופא עור?
‫רופא עור?
‫הייתי ממש טוב.
‫יפה.
‫עשינו עבודה טובה. ‫-סיימנו.
‫אני חשבתי על הרעיון.
‫- אתה בא מחר, נכון? -
‫- בטח. בואי נלך למקום נחמד -
‫אני זז. בחייך.
‫היי.
‫לא הצלחתי למצוא חנייה.
‫מה דעתך?
‫הם יפים.
‫איזה מהם נראה טוב יותר עליי?
‫זה.
‫זה? זה לא יותר יפה?
‫פשוט תקני את זה.
‫למה יש כאן כל כך הרבה אנשים?
‫לעזאזל.
‫אני רעב.
‫בוא נלך.
‫את לא קונה את זה? ‫-לא.
‫אני כל כך עייף.
‫יש כל כך הרבה עבודה שאפילו לא סיימתי.
‫תטעמו את עוגיות המקרון שלנו.
‫אתם יכולים לטעום אותן.
‫זה בטעם תות.
‫אני לא רוצה את זה.
‫אני לא אוהב ממתקים.
‫זה בטעם תה ירוק וזה בטעם אוכמניות.
‫הכנו אותן היום. הן ממש טעימות.
‫אני אחזור בפעם אחרת.
‫בואי נלך אם קנית את מה שהיית צריכה. ‫אני עייף.
‫אני לא צריכה כלום.
‫בוא נלך.
‫פשוט תקני אותן באינטרנט.
‫יש הרבה דברים טובים ברשת.
‫בואי נאכל מהר וננוח.
‫אני מותש.
‫האם מתיש אותך לראות אותי?
‫אל תהיי כזאת.
‫למה את בוכה?
‫לא מתיש לראות אותך.
‫אני פשוט עסוק מאוד בעבודה.
‫אתה יודע…
‫גם אני עסוקה מאוד בעבודה, ואני גם מותשת.
‫אבל אני רוצה להיות איתך.
‫ואני רוצה שהזמן שלנו ביחד יהיה מיוחד.
‫ובאתי כי רציתי שנאהב זה את זה יותר.
‫אתה חושב שבאתי לכאן כדי לקנות משהו?
‫בסדר. אני מצטער.
‫אני מצטער. באמת.
‫בואי נלך. אקח אותך למסעדה מדהימה.
‫תתעודדי. ‫-מה הבעיה שלך?
‫למה אתה תמיד רוצה לאכול?
‫זה בגלל שאתה רעב, ‫או שאתה מנסה להעביר את הזמן?
‫אתה לא רוצה לעשות איתי שום דבר יותר, נכון?
‫איך את יכולה לומר את זה?
‫אל תכעסי. אני מצטער. בסדר?
‫אל תבכי, בו־יונג היפה שלי. בסדר?
‫אסור לך לחנות כאן. תזיז את המכונית בבקשה.
‫בסדר, אעשה זאת.
‫למה את בוכה?
‫שנשים קצת מוזיקה?
‫גברת א', שדקרה למוות את החבר שלה ‫באכזריות כי בגד בה,
‫נעצרה על ידי המשטרה.
‫המשטרה הודיעה שהאיש בגד בה ‫עם הקולגה שלו לעבודה.
‫מה נאכל?
‫תעצור בצד.
‫מה?
‫אמרתי לך לעצור בצד.
‫אפשר ללכת לשם. בסדר.
‫- דרייב־ת'רו -
‫תרצו להזמין?
‫מנה לזוג, בבקשה.
‫מה אתה עושה?
‫מה?
‫סליחה. מגיע לך את היקר ביותר.
‫גם מנת המבורגר זהב.
‫בבקשה, תעברו.
‫קדימה.
‫- יציאה -
‫זה 27,000 וון. ‫-מי זו?
‫מי?
‫היא קופאית.
‫אני כבר אחזור.
‫תודה.
‫מי זאת בו־יונג?
‫מי?
‫קולגה בעבודה.
‫את כועסת בגלל הטעות שעשיתי?
‫היא עמיתה לעבודה.
‫אתה קורא לעמיתה שלך "בו־יונג היפה שלי"?
‫את חושדת בי?
‫לא קורה איתה כלום.
‫מה קרה? את אומרת שבגדתי בך?
‫מעולם לא אמרתי את זה.
‫הפרצוף שלך אומר שאת חושדת בי.
‫סליחה. האוכל שלכם מוכן.
‫אמרת את שמה בכזו רכות.
‫על מה את מדברת? תהיי הגיונית!
‫איך זה לא הגיוני?
‫אתה מתנהג בחוסר היגיון מוחלט.
‫למה את חושדת בי כל הזמן?
‫את חושבת ששכבתי איתה או משהו?
‫למה את עושה לי את זה? ‫אני עייף, אבל באתי בכל זאת.
‫לא באת כי התגעגעת אליי?
‫אתה לא בא כי אתה מתגעגע אליי.
‫אני מכריחה אותך לבוא, נכון?
‫באתי כי רציתי לראות אותך.
‫ריחמתי עלייך.
‫אתה מרחם עליי?
‫אני…
‫אני כל כך מרחמת על התינוק שלנו ‫שוויתרת עליו.
‫מה?
‫היי.
‫זה היה רק באשמתי?
‫לעזאזל. ברצינות.
‫איך היא מעיזה לחשוד בי?
‫עשיתי את זה איתה? באמת? לעזאזל.
‫המצב קשה?
‫אם זה קשה, זאת אהבה.
‫לא ייאמן. ‫-על מה אתה מדבר?
‫הם שוב הלכו לאכול בלעדינו.
‫אל תאכל המבורגר. תאכל אורז.
‫היוק! מה נאכל לארוחת צוהריים?
‫בוא נאכל משהו יותר טוב ממה שהם אוכלים.
‫היית כל כך מרוכז בזמן האחרון.
‫קרה משהו?
‫זה יפה. ‫-נכון?
‫אבל זה ייראה טוב יותר בצבע הזה.
‫מה השעה?
‫למה התעוררת כל כך מוקדם?
‫תחזור לישון.
‫המקום הזה ממש טוב. ‫-כן.
‫זה מחמם אותי מבפנים.
‫מה נזמין?
‫אולי גלביטאנג? ‫-נשמע טוב.
‫על מה אתה מסתכל? ‫-מה?
‫כלום. בואי נאכל.
‫בואי נאכל.
‫אלוהים. הוא כל כך חמוד.
‫נכון שהוא ממש חמוד?
‫כן, הוא חמוד.
‫אני רוצה תינוק בקרוב.
‫הלו?
‫אתה כבר כמעט לא מתקשר.
‫אתה מזלזל בחברה הבינונית שלנו ‫כי אתה בתאגיד גדול?
‫תפסיק עם זה.
‫אני קורע את התחת בלילות.
‫באמת?
‫בכל מקרה, החוזה שלך עומד להסתיים.
‫הם אמרו משהו?
‫אני עובד קשה, אבל הם לא אמרו כלום.
‫אתה צריך להתחיל להתבסס שם ולקחת אותי איתך.
‫בסדר?
‫הלו? היי.
‫- תזכורת לכרטיסים שלך לג'ג'ו -
‫היי. הלו? אתה שם?
‫כן.
‫לא שמעתי אותך.
‫עכשיו, כשאתה בתאגיד גדול, ‫אתה זורק אותי לרחוב.
‫אל תהיה כזה. הקארמה תתפוס אותך.
‫מה דעתכם על קימצ'י מטוגן ‫עם חזיר שחור מג'ג'ו היום?
‫אתה תמיד עושה את הבחירות הטובות ביותר.
‫יש גם מסעדת אטריות שחורות בסגנון ג'ג'ו.
‫איך זה נשמע? ‫-אין כמו לאכול את זה בג'ג'ו.
‫קימצ'י שחור עם חזיר. בוא נלך.
‫- הכרטיס לג'ג'ו לא בוטל -
‫- לכי עם מישהו אחר אם את רוצה -
‫- דה־און ‫היוק אוהב את דה־און -
‫למה היא לא משנה תמונת פרופיל?
‫היא גורמת לי להרגיש רע.
‫העובדים הקבועים הפרחחים האלה ‫שוב הלכו לאכול בלעדינו.
‫אבל אנחנו יכולים לאכול המבורגרים.
‫קניתי לך מנת המבורגר זהב.
‫צריך להשתמש בבזלת ג'ג'ו לרצפה.
‫נכון? זה יבדיל אותה מהכביש בגלל הצבע.
‫בטח. נשמע טוב.
‫ג'ג'ו…
‫- בואו לג'ג'ו! -
‫- הודעה לאישור הנסיעה שלך לג'ג'ו -
‫למה היא לא מבטלת?
‫מה לעזאזל?
‫זו העיר הקומפקטית הבינלאומית של סיאול ‫שסמיאנג יצרו.
‫סמיאנג!
‫- העיר הקומפקטית סיאול שינג'ין ‫פרויקט סמיאנג בים -
‫אני אוהבת את העבודה שלי.
‫כי כל עוד העיר לא תושמד על ידי אסון טבע,
‫השם וההישגים של סמיאנג
‫לעולם לא ייעלמו.
‫אני רוצה להודות
‫לצוות פרויקט עירייה שלוש ‫על כך שבזכותו זה קרה.
‫צוות פרויקט עירייה!
‫כל הכבוד לצוות! ‫-כל הכבוד לצוות!
‫תודה! ‫-אנחנו עשינו את כל העבודה.
‫לא קיבלנו שום הכרה.
‫כל הכבוד לשניכם.
‫אני מקווה שנעבוד שוב ביחד.
‫נתראה בקרוב, אני מקווה.
‫תודה.
‫יש לנו מסיבת סוף שנה מאוחר יותר, ‫אז תבואו. בסדר?
‫גם את, בו־יונג. ‫-כן, אדוני.
‫הייתם מעולים. תהיה לכם עוד הזדמנות.
‫תבואו לבקר מתישהו. ‫-שניכם מוכשרים מאוד.
‫בהצלחה.
‫את יפהפייה.
‫"אם אתה מרגיש
‫שאתה בודד
‫צא לג'ג'ו
‫לשמי הלילה הבהירים של ג'ג'ו"
‫למה הם הזמינו אותנו לצפות ‫במסיבת העובדים הקבועים?
‫אתה צריך לחזור לחברה שלך, נכון?
‫אמרת שהחברה באינצ'ון, נכון? ‫אתה עובד קבוע שם?
‫כן.
‫אז…
‫אתה עוזב מייד?
‫יש לך מקום בסיאול. אתה לא יכול לנסוע מפה?
‫יש לך מכונית קטנה וחמודה.
‫בטח.
‫כדאי לי.
‫מה תעשי?
‫אני נוסעת ללמוד בחו"ל.
‫גם אם אחזור, אני עובדת קבלן גם שם.
‫אני רוצה לרענן את קורות החיים שלי ‫ולקבל משרה קבועה איפשהו.
‫אני הולכת לשירותים.
‫הייתם נהדרים!
‫צוות תכנון אחת!
‫כן! ‫-אין עליכם!
‫מצב הרוח מדוכא מדי היום.
‫האדם שיחגוג הכי הרבה
‫יקבל טיול של חמישה ימים לג'ג'ו.
‫תעזבו מייד עם בן הזוג שלכם!
‫זה החג המושלם!
‫ברגע זה!
‫תודה, אדוני!
‫ממה אתם מפחדים?
‫בואו נעשה את זה!
‫לכו, עכשיו! קדימה, לאי ג'ג'ו!
‫- ג'ונג דה־און ‫חג מולד בג'ג'ו -
‫לכו, עכשיו! סעו לשדה התעופה, עכשיו!
‫מר ג'אנג.
‫אם תפספס מונית, תוכל לחכות למונית הבאה.
‫אבל אם אתה מאבד מישהו…
‫זהו זה.
‫אני אתגעגע אליך…
‫המון.
‫- נמל תעופה גימפו ‫נמל תעופה אינצ'ון -
‫דה־און.
‫אדוני. אני ארד עכשיו. מהר.
‫אתה בסדר? נפגעת?
‫אני מצטערת…
‫- לפני 3 חודשים -
‫- שם: לי ג'אנג־היוק, מגדר: ז' -
‫מר לי ג'אנג־היוק.
‫תני לי את הטבלה.
‫הינה.
‫- שני זוגות נעליים -
‫- לפני שנה ושבעה חודשים -
‫- שם: ג'אנג היוק, מגדר: ז' -
‫- החלמה מהירה -
‫היוק.
‫מה זה?
‫נעלי התעמלות תואמות?
‫זה כל כך נחמד.
‫בוא ניסע לג'ג'ו כל חג מולד, היוק.
‫הם סוף סוף מעריכים ‫את מה שאני יכול לעשות. כן!
‫היא כל כך יפה.
‫זו אישה?
‫הגיע אלינו מטופל היום…
‫אתן לך מרשם מיוחד להחלמה מהירה.
‫זה כל כך מעצבן.
‫אני שוב עובדת הלילה.
‫זאת טבעת סיום הלימודים שלי.
‫אני מבין.
‫- גם הלילה תהיו רק שניכם? -
‫- אנחנו מתקדמים לאט כי רק שנינו עובדים -
‫אתה נשמע כאילו אתה בחוץ. רועש שם.
‫לא אכפת לך שאקרא לך "היוק", נכון?
‫אני עייף כי היו כל כך הרבה פקקים ‫בדרך לכאן.
‫המחזור שלי מאחר.
‫עברו ארבעה שבועות.
‫זה השליש הראשון, ‫אז אולי יש לך בחילות בוקר קשות.
‫יכול להיות שפתאום תהיי רעבה מאוד ‫ותרגישי צורך לאכול כל מיני דברים.
‫אין מצב שיש לי חברה.
‫אני לא יכולה לסבול אנשים שמדברים ככה.
‫גם אם את ישנונית ועייפה,
‫אסור לך לשתות קפה, לשתות אלכוהול או לעשן.
‫צהבת!
‫את עלולה להיות מאוד עייפה.
‫התינוק אומר, "אימא, אני ישנוני." ‫ככה הם מתקשרים.
‫אז כדאי שתישני, בסדר?
‫- את בטח ישנה. בסדר. תנוחי -
‫היוק?
‫אני מחבב אותך מאוד.
‫רוצה לבוא אליי?
‫תישן כאן.
‫דה־און.
‫את ערה?
‫תודה שהחלפת את הנורה.
‫למה לא הערת אותי לפני שהלכת?
‫הלכתי באמצע הלילה.
‫ישנת עמוק, לא היה לי נעים…
‫- סיימתי ‫אני לא יכול לבוא. צריך לעבוד -
‫היוק. איפה אתה?
‫בדיוק יצאתי מהעבודה.
‫אתה יכול לחבק אותי.
‫אל תבכי, בו־יונג היפה שלי.
‫אתה מרחם עליי?
‫דה־און, איפה הטבעת שלך?
‫איבדתי אותה.
‫מישהו שאני מכירה אומר שייתן לי ‫את חבילת הנופש שלו לג'ג'ו.
‫רוצה לבוא איתי?
‫זה לי ג'אנג־היוק, לא ג'אנג היוק.
‫כן. כנראה עשיתי שגיאת כתיב.
‫בבקשה תשנה את זה.
‫אני אקח את אלה.
‫אתה בסדר, היוק? אתה יכול לקום?
‫זה כואב מאוד?
‫אני מצטער. אתה בסדר?
‫אוי, לא. היית צריך להיזהר יותר.
‫אתה יכול לעמוד?
‫כן.
‫יופי. קח את ידי.
‫אלוהים. ‫-אוי, לא.
‫בוא נלך. ‫-סליחה.
‫אוי, לא. מה אעשה איתך?
‫את לא רעבה?
‫לא, אני בסדר.
‫בואי נלך לאכול ארוחה טעימה.
‫מהר.
‫לעזאזל.
‫הכלבה הזאת.
‫לעזאזל.
‫כמעט הגיע הזמן לעלות למטוס. בואי נלך.
‫היוק.
‫זה כבד.
‫דה־און. אני מצטער.
‫בואי נמהר, דה־און.
‫מה לעזאזל? לאן הלכת?
‫השארת אותי לבד עם העובדים העלובים האלה!
‫אבל…
‫זכיתי בטיול לג'ג'ו!
‫רגע.
‫- טיול של 5 ימים לג'ג'ו -
‫איפה הכול השתבש?
‫אני ממש עייף. אעשה את זה אחר כך.
‫זה היה כאן?
‫אל תבכי, בו־יונג היפה שלי.
‫כאן?
‫מנה לזוג, בבקשה.
‫הייתי צריך לקנות לה משהו יותר טוב.
‫הייתי צריך להישאר אז?
‫קניתי נורה חדשה. אתה יכול להחליף אותה?
‫האם זה בגלל הנורה?
‫לחצתי חזק בשבילך.
‫זה לא זה.
‫זה הכול באשמתו של המנהל. לעזאזל.
‫ניסע במכונית חשמלית.
‫והמלון הזה…
‫בו־יונג.
‫בבקשה, אל תלכי.
‫אני אוהב אותך.
‫רגע. מה לעזאזל?
‫היי. מה אתה עושה? אני עוד לא שם.
‫נכון? ‫-נכון.
‫בסדר.
‫לעזאזל.
‫- מבוסס על הרומן המקורי ‫של "קורומי אינוי" -
‫- פורסם ע"י בונגיישונג'ו, טוקיו -
‫תרגום כתוביות: שני מוריס