A NETFLIX BEMUTATJA
Ott álltam 18 évesen a rémes frizurámmal, és egy annál jobb tervvel.
Képregényt akartam rajzolni,
szerelmes akartam lenni,
és fejest ugrani az életbe, úgy igazán.
Sikerült is. Beleszerettem Sven nevű unokatestvérembe.
Az ember extrém helyzetben másképp reagál, mint általában.
Extrém helyzetben szélsőségesen reagál.
Egy szó mint száz, mindig közbejöhet valami.
Néha egyetlen csók elég, hogy kiheverjünk egy hülye szerelmi ügyet.
Csak épp sosem jöttem rá, melyik az a csók.
Hol van?
- A szekrényben. - A szekrényben?
Sven csókjai mindenképp a legjobbak közé tartoznak.
És ott van jó barátom, Hart is.
Jó reggelt, Lolle!
- Találd ki, mi ez! - Egy levél?
Hart igazából a legjobb ember a világon.
Cuki vagy.
Cuki?
Ühüm.
Bár komolyan gondoltam volna, hogy „igazából”.
Akkor nem jutott volna eszembe az a hülyeség, hogy emigrálok Svennel.
- Sven? - Lolle?
Egy igazi kaland volt.
Vagy inkább katasztrófa.
De most minden olyan más.
Harmincas éveim közepére végre van egy B tervem.
A baba-terv.
Épp készülök kimondani a nagy „igent”.
Feleségként és anyaként,
egy menő berlini animációs stúdió vezetője leszek.
Vagy eladom Hollywoodnak.
Vádlott, üljön le!
Na jó, elismerem,
szebbnek képzeltem életem legjobb napját.
De nem szabad elhinni mindent az esküvői magazinnak.
Kész?
Lássuk csak...
Önt azzal vádolják,
kisasszony...
- Holzmann kisasszony. - Igen.
Kérem foglalja össze ön a történteket!
Az ember extrém helyzetben másképp reagál, mint általában.
Extrém helyzetben szélsőségesen reagál.
Ami extrém helyzetben történik, az nem számít megtörténtnek.
Hisz nem történt volna meg,
ha nem lett volna extrém a helyzet.
És miféle extrém helyzetről volna szó?
Az esküvőmről.
Ismered az érzést, amikor minden tökéletes,
mint a legjobb Instagram-sztoriban?
És aztán valahogy…
Nem is tudom.
...szeretni, becsülni és megtartani betegségben és egészségben,
amíg a halál el nem választ?
Mondd, hogy „Igen, akarom”.
Holzmann kisasszony?
Sven!
Én is ezt akartam mondani.
- Nem válaszoltál a meghívásunkra. - Pedig kellett volna, Hart.
- Örülök, hogy látlak. - Ne ölelj meg!
Basszus, beteg vagy?
- Nem, mondanom kell valamit Lollének. - Fogd be!
Bár többször kudarcot vallottunk, mi ketten összetartozunk.
Végre rájöttem, miután a múlt hónapban lefeküdtünk egymással.
- Hogy mit csináltatok? - Igen.
Egymásba botlottunk Lollével a tengerparton, LA-ben.
Azt hittem, egész nap értekezleten ülsz. A cégünk érdekében!
Én csak...
Kérlek mondd, hogy van valahol egy rejtett kamera.
Örömmel tenném.
- De nincs sehol, ugye? - Hidd el, szívesen elrejtenék egyet...
Lolle?
Lolle, szeretlek!
Gyere hozzám!
Gyere hozzám itt és most!
És? Hogy döntött?
Ahogy az ösztöneim súgták.
Gyerünk már!
Indulj!
A közlekedési szabálysértések oka tehát,
hogy nem tud választani két férfi közül?
- Elítélem önt. - Ne, kérem, nem ítélhet el!
A héten prezentáljuk egy hollywoodi stúdiónak az új ötletünket,
és ha tetszik nekik, felvásárolják a céget,
és minden pozíciót biztosítanak.
De ehhez azonnal meg kell terveznem egy karaktert.
Tudja, mit gondolok?
Nem érdekli?
Nem ám.
40 óra közmunkára ítélem,
holnap kora reggeli kezdéssel.
- Vagy legyen inkább 50? - Nem, azt hiszem elég a 40.
- Hart! - Hagyjál!
Hart!
Várj, kérlek!
Annyira sajnálom!
Annyira nagyon sajnálom!
Te nem sírhatsz.
Tudom.
Maradj a lakásban.
- Elmegyek egy hotelbe. - Ne!
- Hart! - Tűnj el!
- Jobb lesz így, hidd el! - Jobb?
Mindig rám gondolt volna. Tudom.
És te is tudod!
Te semmit nem tudsz.
Ezer éve nem jártál Berlinben.
Egyik tengerpartról a másikra utazol, mint egy tinédzser az érettségi után.
Fogalmad sincs, milyen csodálatos életünk volt Lollével.
Közös lakással és céggel.
- Közös jövővel. - Igen.
De engem szeret, Hart.
Sajnálom, haver!
Egy hülye barom vagyok.
Ne! Lolle, ne!
Hart, várj!
Emlékszel mit mondtam az éjszakánk után LA-ben?
Hogy túl sokat ittál?
Hogy valami más kell az életembe.
Nem olyan férfi, aki tengerparti bárokban végzett alkalmi munkából él.
De ez jó élet. Semmi kényszer, semmi nyomás.
De én másra vágyom!
Mire vágysz?
Családra.
Gyerekeket akarsz?
- Nem vagy terhes, Lolle. - Nem vagy terhes.
Nem vagyok terhes.
Hart csodálatos apa!
És bár elváltak Sarah-val, minden nap gondoskodik a gyerekéről.
A te fiad viszont nélküled vált felnőtté.
Lolle, várj!
- Lolle? - Igen?
Mi az?
Nem bírok nélküled élni.
Szóval kezdem nulláról az egészet.
38 évesen.
Gratulálok, Lolle!
És sok sikert a további életedhez,
„még mindig” Holzmann kisasszony!
Csak az altató tea segít.
Pisilnem kell.
Rohadt altató tea.
Megpróbálhatnám leszedálni magam a munkával.
Állítólag a modern nők ezt teszik.
Mondjuk lehet, hogy nem hajnali háromkor.
Nem kaphatnék valami szuperképességet?
Ami segítene mindig helyesen dönteni.
Mint Csodanyuszinak.
Tudtam, hogy itt leszel.
- Hart! - A francba!
Fáj?
Minden fáj.
Azt hiszem, tudom miért szerettél bele megint.
Túl nagy volt rajtad a nyomás. Mindkettőnkön.
Nyolcvan alkalmazott, akik fizetést akarnak.
A hollywoodi prezentáció.
A hatalmas esküvő.
Mindig pontban akkor szexelni, amikor termékeny vagy.
Mit szólnál egy kis esküvőhöz?
Valami kis toszkán faluban?
Szerzünk magunknak tanúkat az utcán.
- Lolle! - Igen?
Eljössz velem Toszkánába?
Holnap kezdődik az iskolai közmunka.
Jó, de azután.
Jönnek az amerikaiak.
Jó, de azután.
Rendben, utána.
Ha felnőttként iskolában kell dolgoznod,
tudatosul benned, hogy tényleg egy csődtömeg vagy.
<3-TEM A FASZT
Hahó!
Az igazgatóhoz jöttem.
- Itt vagyok. - Hol?
Itt.
Toszkánát kellett volna választanom.
Carlotta Holzmann vagyok.
Itt kell jelentkeznem a közmunka miatt.
- Hány óra? - Negyven. Több mint nyolc hét.
- Nekem még 31 433. - Közmunka óra?
A nyugdíjig.
Harmincegyezer-négyszázharminhárom istenverte óra.
Most mennyi idős?
Harminchét.
Értem.
Mielőtt tanár lettem, a nők dögösnek tartottak.
„Goslingnak” szólítottak.
- Ryan Gosling. - Hogyne. Tudom ki ő.
- Tudja min töröm a fejem naphosszat? - Nem.
Hány ujjat kell bedugni
ebbe a ventilátorba, hogy az ember rokkantsági nyugdíjhoz jusson?
Ne!
Nem mondaná el inkább, mit kell tennem?
Nem.
Majd Dana. Ő is közmunkás.
Ne!
De igen.
NE HASZNÁLD!
- Még egyszer! - Ne!
- Egy diákot gyömöszöl a vécébe. - Igen.
Tehát mit tanultunk?
Törlöm a meztelen fotókat Lillyről.
- És még? - Azt hiszem, három ujjal próbálom.
Elintézem, hogy mindenki törölje a WhatsApp csoportban.
És?
Ha még egyszer előfordul, úszni fogok a vécében.
- Pontosan. Most kérj bocsánatot! - Bocsánat!
Ki mondta, hogy az iskolában senki nem tanul semmit? Tűnés!
- Többé nem kell félned, Lilly. - Köszönöm!
- Üdv, Lolle vagyok.
Nyilván nem szólt senki, hogy ne így öltözz.
- Nem. Miért kellett volna? - Mert ide dolgozni járunk.
Hát, nem igazán tudok bánni a szerszámokkal.
Van itt valami, amit mindenki tud használni.
Vedd el!
- Mit csináljak vele? - Én intézem a mosdókat,
te pedig az eldugult vécéket.
Persze.
- Hé, Dana. - Hm?
Be kell fejeznem egy fontos prezentációt.
Mi lenne, ha adnék 100 eurót, és kipucolnád helyettem a vécéket?
Száz eurót?
Háromszázat.
- Igen? - Tudod, mit?
Szerintem jót tesz neked egy kis piszkos munka.
Nyakig ülök az adósságban, de jobban csípem az őszinte lopást.
Oké, elcsesztem. De azért nem így képzeltem ezt az egészet.
Jó, amit Svennel tettem LA-ben, az nem oké.
Őszintébbnek kellett volna lennem Harttal.
És nem kellett volna átmennem a piros lámpákon. De különben...
Ne! Hé!
Állj!
El az útból!
Engedjetek!
A fenébe, muszáj ezt? Au!
Te jó ég, bocsánat!
Állj meg!
Vigyázat!
A francba!
SHAH-RUKH MUMBAI
- Shah-Rukh? - Igen.
Nyomozd le a tabletemet!
- Semmi akadálya. - Hála az égnek!
- Holnap. - Holnap?
Lejárt a munkaidőm.
Munkaidőd?
Te vagy a rendszergazdánk. 24 órában rendelkezésre kell állnod.
Nem, a szerződésemben napi nyolc óra áll.
Több munka, több fizetés.
Te komolyan most kérsz tőlem fizetésemelést?
- Felejtsd el! - Akkor szép estét!
Jó, megkapod.
Háromszáz.
Háromszáz mi? Rúpia?
Négyszáz.
- Most miért 400? - A „rúpia” rasszista volt.
- Nem vagyok rasszista. - Most már 500-at kérek!
Különben mindenkinek elmondom, hogy közhelyes vagy.
Legyen. De siess, oké?
Oké.
De jó volt alkalmazottak nélkül.
Ez gyors volt.
SVEN MOBIL
Ah! Igen?
Menj egyenesen, aztán jobbra.
Oké.
Most menj be a klubba.
Ha mondtad volna, hogy ilyen messze van, hívok egy taxit!
Lolle, hadd szórakozzak már egy kicsit!
Mi van?
Tíz éve voltam utoljára szórakozóhelyen.
A fiúk pont olyan szarul táncolnak, mint akkor.
Hahó, Dana!
Hahó!
- Nálad van a táskám. - Ha csak a táska kell...
Parancsolj!
- Ne! Hol a tablet? - Nem egy tengeralattjáró.
- Hogy érted? - Nem bukkan fel csak úgy.
- Figyelj ide! - Fejezd be a mutogatást!
Ne mondd meg nekem, hogy mit csináljak, jó?
- Au, au! - Én szóltam.
Nem a pénzemet, hanem a tabletemet nyúlod le?
Nem akartam helyetted melózni. Az adósságaimat meg ki kellett fizetnem.
Egy létfontosságú prezentáció van rajta.
Nem létezik létfontosságú prezentáció.
De igen! Ez az!
Ti üzletemberek, mindig stresszt okoztok.
Karrier és pénz.
Este pedig hazamész a puccos loft lakásodba,
és egy kis bor fölött elmerengsz a lehangoló életeden.
Egyrészt nincs puccos loft lakásom,
másrészt az én életem nem szomorú.
- Ezért vannak stresszráncaid? - Nincsenek is.
Azok ott fent nem nevetőráncok. Talán a menopauza okozza.
Menopauza? Még nem vagyok változókorban!
- Tikk-takk. - Mi van?
A biológiai órád egyértelműen ketyeg.
És te... te...
Én...
- Te... - Én...
- Mindjárt kitalálok valamit. - Hogyne!
Te meg hülye vagy...
hülye szaros tehén!
Hűha! Ez durva volt.
Nagyon...
nagyon durva.
A francba!
Minden, amiért az elmúlt években dolgoztam...
Kevernél egy gin-tonikot?
A francba!
HART MOBIL
Jaj, ne!
- Hart. - Lolle.
Találtam egy papot Toszkánában és...
Lolle, hol vagy?
Nem akarod tudni.
- Svennel vagy? - Nem.
Nem. Tényleg nem.
Kösz.
Nézd, Lolle! Én tényleg igyekeztem megértő lenni,
de nekem is van büszkeségem.
Feleségül akarlak venni, és gyerekeket akarok tőled.
Én is ezt szeretném.
Ha nem jössz Olaszországba a prezentáció után, akkor...
- mindennek vége. - Hart, várj!
Kérlek...
Hart!
A francba!
Hívom a rendőrséget.
Előbb inkább igyunk valamit.
Aztán hozom a tabletedet.
- Még egyet kérek. - Tényleg rám férne.
Kösz. Egészségünkre!
Fenébe is. Egyetlen jó sztori sem kezdődött még salátaevéssel.
SVEN MOBIL
- Helló! - Hé, ne ilyen hangosan már!
Ne ilyen hangosan!
Letartóztatom autólopásért. Kérem, szálljon ki a járműből.
Dehát...
Nézze ez egy...
Ez egy óriási félreértés.
- Én... - Mind ezt mondják.
A következő pedig amit mondani szoktak, az hogy „aú”.
Aú? Aú!
Aú bizony.
Feljelentem rendőri túlkapásért és bántalmazásért.
És rossz leheletért, ami eladható mérges gázként.
Ha tovább ellenkezik, még több aú-t kap, és börtönbe kerül.
Üdv. Nem tudnánk ezt máshogy megoldani?
- Te meg ki vagy? - Valaki, aki le is szophat.
És cserébe el kéne engednem a barátnődet?
- Ketten is csinálhatnánk. - Tessék?
Az üzletasszony koros ugyan, de még nem változókoros.
- Na várj csak... - Legalábbis azt állítja.
- Szóval akkor mi hárman... - Nem fogunk.
De, vagy nem bírnád el?
Dehogynem.
Aú!
Na, gyerünk!
Ne!
Ez Csodanyuszi!
Ez a kedvenc sorozatom.
Tudom, hogy gyerek mese, de felnőtteknek is szól.
Annyira okos.
Én találtam ki.
- Ne! - De!
- Ez hihetetlen! - Igen.
Ha érdekli, megmutathatom a stúdiónkat.
- Megtennéd? - Persze.
Nagyszerű!
Igen.
Akkor most már elengedhet minket.
Miért is?
Mert én teremtettem Csodanyuszit, ön pedig imádja.
Igazából...
ettől még kanosabb lettem.
- Gyere, essünk túl rajta! - Ne, kérlek, ne Dana!
- Hidd el, megoldom. - Oda se nézek.
Először megmarkolom, aztán elcsavarom...
majd meghúzom.
Érezd jól magad az urológusnál!
- A francba! - Gyere!
- Aú! - Patkányok!
Elkaplak titeket!
Gyere!
- Gyere! - Azt hiszem, hallucinálok.
- Aú! - Muszáj... Aú!
- Ne arra! - Hova futsz?
Lassabban! Ne olyan gyorsan!
A negyedév végi elszámolásokat ma le kell zárnunk.
Lolle nincs itthon.
Visszahívlak.
Most már követed is Lollét?
Aggódom.
A te aggódásod bűncselekmény.
- Nem veszi fel a telefonját. - Csak neked nem.
A francba! Nekem sem.
Oké, biztos nincs semmi baj.
Vigyázz, egy ág!
Jaj!
Mit nem értesz azon, hogy „vigyázz, egy ág”?
Basszus, te hallod még?
Nem.
Szerintem leráztuk. Nem bírok tovább menni.
Emeld a kezed!
El kell mondanunk a rendőrnek, hogy ez egy félreértés.
Mégis micsoda?
Nem loptuk el azt az autót!
Mi van?
Kérdezzünk meg erről mást is...
Istenem!
Na ő biztos nem létezik.
Te pedig részegen vezettél. Meg is ölhettél volna minket.
Én egyedül fogok meghalni, hidd el.
Most meg itt vagyunk a semmi közepén. Hol a pokolban vagyunk?
- Mi az? - Szerintem...
Szerinted?
Az erdőben vagyunk.
Egy „köszönöm” jól esne.
Egy köszönöm?
Miattad kerültem ebbe az elcseszett helyzetbe.
Egyedül is hagyhattalak volna a rendőrrel.
- Kösz. - Megy ez.
Mi van már megint?
Shah-Rukh, le kell nyomoznod Lolle mobilját.
Kell? Amit kérsz, az bűncselekmény,
az pedig többe kerül.
Nem találom Lollét, te meg a pénzedről alkudozol?
Pontosan. Ötszáz.
- Ötszáz mi? Rúp... - Jól gondold át, mit kérdezel.
Csak nyomozd le a mobilt!
Kezded felfogni végre?
Húsz évvel ezelőtt azért költöztem Berlinbe,
mert besokalltam a fáktól, erdőktől és mindentől, ami zöld.
Nyugi! Csak egy kis természet. Jót tesz.
Hart biztos aggódik már.
- Ki? - Hart.
„Hart.” Ez meg milyen név?
Hart.
Senki sem találna rá a holttestére.
Igen, Shah-Rukh?
Felrakhatok egy nyomkövető szoftvert a mobilodra.
Felhívod Lollét, és azonnal látod, hol van.
- Oké, kösz. - Nincs mit, de még valami.
- Mi az? - Az 500 az heti bér.
Úgy többet keresnél nálam.
Így is többet keresek.
- Mi van? - Na. Nyomkövető szoftver. Kell vagy nem?
Ez zsarolás.
Igen.
- Rendben. - Oké.
Istenem, de jó volt alkalmazottak nélkül.
Au!
Mi baj már megint?
Elvesztettem a mobilomat.
Néha veszítünk.
Nem vagy valami nagy segítség.
Senkinek sem vagyok az.
Összevesztél valakivel, vagy mi?
Semmi közöd hozzá.
Ha egy pasi miatt hajtottál el az autóval, megértem.
- Én is csináltam már ilyet. - Befognád?
Vagy ide akarod csalogatni a vadállatokat?
Biztos csak egy szarvas.
Van nálad telefon?
Van.
Kösz, ez most az enyém.
- Ez lemerült. - Ja.
Add ide!
Lemerült.
Nálam nincs telefon, a tiéd lemerült.
Egész jók vagyunk így együtt.
A világért se segíts! Egyáltalán nem gond.
Annyi hegyet másztam már meg.
Jaj, Istenem! Most mit számít még egy ide, vagy oda.
SCHNITZNITZ HARZ
Schnitznitz?
Harz.
Nem Párizs, az biztos.
Kelet-Nyugatharz?
Hol a fenében van Kelet-Nyugatharz?
Azt se tudom Nyugat-Keletharz hol van.
Szerintem Kelet-Keletharztól nyugatra.
Tök mindegy.
Ez a semmi közepén van.
Elmegyek Lolléért.
Megyek veled.
Ez a kocsid?
Igen, céges autó.
Feltöltve.
- Már CO2-mentesen közlekedem. - Klassz.
- Gondod van vele? - Nekem nincs.
A környezettudatosság remek,
csak nem tudom hogy jutunk el ezzel az Isten háta mögé.
Mindjárt hányok.
BERLIN
GROSSBEEREN 5 KM
Hátha találunk itt egy telefont.
Segítséget hívunk, és visszamegyünk Berlinbe.
Én nem megyek vissza Berlinbe.
Miért nem?
Semmi közöd hozzá.
Na jó, figyelj!
Vigyél a tabletemhez, Berlinbe!
A vőlegényemmel keményen dolgoztunk hónapokig.
Szünet nélkül, néha négy óra alvással éjszaka.
Ó. Nem csoda, hogy nem dob fel, ha arra a fickóra gondolsz.
A prezentációm nélkül az amerikaiak nem veszik át a cégünket.
El akarod adni a lelked egy nagyvállalatnak?
- Nekem sem ez volt az életcélom. - Hát mi? Hogy hercegnő légy?
Képregényrajzoló.
Akkor csináld, és ne bosszants!
- Semmit se tudsz az életemről. - Nálad talán többet.
Szerintem inkább örülnöd kéne, hogy elvettem a tabletedet.
Szóval beismered, hogy elloptad?
És eladtam.
Kinek?
Várj csak, szerintem úgy hívták, hogy Dr...
Semmi közöd hozzá.
Eljössz velem Berlinbe, és elviszel a tabletemhez.
Nem megyek.
De igen.
Neked annyi!
Te fogsz előbb pislogni.
Tényleg farkasszemet akarsz nézni?
Bizony ám, hogy azt.
Na cicus.
Piálásban te nyertél,
és a tabletemet is sikerült jól elrejtened...
de neked most annyi.
Létezik egy egyszerű trükk,
amivel mindig megnyerem a farkasszemnézést.
Nos, majdnem mindig.
Megbolondultál?
Nyertem!
Nem csoda, hogy gondod van a férfiakkal.
Tőled minden pasi elmenekülne.
Telefon.
Ott lesz.
De érted sorban állnak, mi?
Most vezetékes telefonon próbálnak elérni.
Nagyon vicces.Téged mikor hívtak utoljára?
Rájöttem.
Dobott a pasid.
Akár a csajom is lehetett.
A csajod hagyott el?
Nem vagyok leszbikus.
Akkor a pasid?
Talán poliamoriás vagyok.
Idegesítő vagy.
Inkább a saját szerelmi életedet tedd rendbe szülés előtt.
Honnan veszed, hogy gyereket akarok?
Tikk-takk. Tikk-takk.
Hol van már ez a telefon?
Talán onnan jön a hang.
Innen?
Itt lógsz már egy ideje, mi?
Ott van.
Ne!
Oké.
01...
0...
Nem. 05...
05...
A francba!
Semmilyen számra nem emlékszem, mióta mobilom van.
Itt kristálymetet főznek.
Kristálymetet?
Basszus, meghalt.
Nem kellett volna elmenekülnöm az oltár elől.
- A szekrénybe! - Mi?
- A szekrénybe! - Ez komoly?
- Tudsz jobbat? - Jó a szekrény.
Gyere!
Au!
Nem tudunk továbbmenni.
Klassz ez a szoftver.
Itt kell lennie valahol.
Egyedül megyek érte.
Megőrültél? Nem a sofőröd vagyok. Én is jövök.
Nem akarlak látni most.
Várj már egy kicsit!
Lefeküdtél a menyasszonyommal!
- Ne lökdöss már! - Annyit lökdöslek amennyi jól esik!
A fenébe, tudod miért nem jelentkeztem?
Mert Lolle elhagyott. Aztán visszament Berlinbe.
Tudod, hogy éreztem magam?
Évekig teljesen magam alatt voltam.
Ilyenkor az ember a legjobb barátjához fordul.
A legjobb barátom lecsapott a nőre, akit szeretek!
Egy igazi legjobb barát nem tenne ilyet a hátam mögött.
Ne lökdöss!
Annyit lökdöslek, amennyi jól esik.
Készítsétek el a savat!
És hozzátok a fickót!
És nincsen sérv! Nem tudok újabb négy hét rehabot fizetni.
Mondtam, hogy nem nyerhetsz ellenem kereskedelmi háborút.
És mindeközben Mungo még mindig a csomagtartóban van. Hozzátok ide!
Tudom, hogy még életben van. Attól még nem ússza meg a savat.
Egészségedre!
- Basszus! - Melyikőtök volt?
- Nyerj nekem egy kis időt! - Időt? Hogy?
Helló!
Mit keres a ruhásszekrényemben?
Tudja, erre a kérdésre nem lehet csak úgy igennel, vagy nemmel válaszolni.
Ez egy interrogatív kérdés volt.
Ön német tanár volt?
Nem német, állampolgári és katonai ismeretek.
1989 óta nem tanítják.
A kapitalizmus egy életen át tartó tanulás.
Igaz. Nem is kell több, hogy a globalizáció ellen fordítson valakit.
Ha már globalizáció,
azt hiszem ideje szólnom,
hogy a fal leomlása óta nem tudom kontrollálni az indulataimat.
Elszáll az agyam a süketeléstől.
Megértem.
És erőszakos is leszek ilyenkor.
Az elég barátságtalan. És a szívnek is árt.
Húzzunk el innen!
Egy régi alagút.
Gyerünk, siess!
Add a kezed, hogy ne veszítsük el egymást!
Az az orrom.
Értem.
Most meg a fülemet fogod.
Most a cickómat.
- A „cickó” szexista szó. - Cickó!
Oké, balra menjünk, vagy jobbra?
- Cickó. - Arra mentek!
- Tök mindegy. Gyere! - Basszus!
Harcoljunk, elvtársak!
- Nyírjátok ki a két nőt! - Csak annyit mondanék: szent szar!
Basszus!
A földre!
Be a vízbe, mielőtt felállnak!
- Gyere már! - Nem tudok úszni.
- Ez komoly? - Szerinted szórakozom ebben a helyzetben?
Gyere, kapaszkodj belém!
Gyere!
Gyere! Dana!
Dana!
Dana?
A francba!
Dana! A francba!
Dana!
Tarts ki, Dana!
Megcsináljuk.
Haver, orrba vágtál.
Te meg a szájon vágtál.
- Fárasztó ez a bunyózás. - Igen.
Lolle.
Várj!
A francba! A medve csörög.
Ez... Megette Lollét?
Túl sok idióta filmet nézel.
Lolle elhagyta a mobilját, és a medve megette.
Nincs feldobva. Menj! Futás!
Istenem!
A fenébe!
- Fuss tovább! - A francba!
A francba!
Szundikálj!
Szundikálj, mackó, szundikálj!
- Mit művelsz? - Énekelek. Énekelj te is!
A birka a te anyukád...
Ez nem stimmel.
Egy medve anyja nem lehet birka.
Hagyd abba az okoskodást, énekelj velem!
Szundikálj, mackó, szundikálj!
A birka a te anyukád!
A teve a te apukád!
Hidd el, ez nem a te hibád!
Szundikálj, mackó, szundikálj!
Jó csapat vagyunk, ugye?
Igen.
- Úgy fest. - Igen.
A francba!
Mi történt?
Fellógattam a ruhákat száradni.
Pár srác itt hagyta a törölközőjét.
Miért nem tanítottak meg úszni a szüleid?
Mással voltak elfoglalva.
Tényleg? Mivel?
Értem.
Semmi közöm hozzá.
Egész jó nő vagy, így öregen és ráncosan is.
Kösz, te is.
Így fiatalon, pattanásos popsival.
- Arra. - Tudom már, miért a városban élek.
- A francba! - Gyerünk!
- Persze! - Igen!
Bassza meg!
A térdem.
Azt hiszem, artrózisom van.
Gyerünk már!
- Helló, Lolle!
Lolle? Nagyon gyenge nálad a vétel.
Lolle? Hahó! Hart veled van?
- A térdem. - Mit csinál a medve?
- Telefonál. - Mi van?
Megint valami gáz van?
Attól függ, hogy állsz a nudizmussal.
Ne! A ruháim!
Ez nem vicces!
A francba!
A fenébe!
Mondanom kell valamit.
Akay.
Mi van vele?
Ő életem szerelme.
Leszel a feleségem?
Gyerekeket is akartunk. Négyet.
„Akartatok”?
Egy vasárnap délután elment a motorjával cigit venni.
Elvesztette az uralmát fölötte.
Meghalt?
Nem, bár valószínűleg jobb lett volna.
Lebénult. Nyakról lefelé.
És mindig azt mondogatta, hogy...
nem bírja tovább, és én sem.
Érted? Ezért...
cuccozok néha.
Megértem.
Egyáltalán nem értesz semmit.
Hozzá akarsz menni az egyik pasihoz, miközben vígan csacsogsz a másikról.
Ha nem tudsz dönteni két fickó között, egyiket sem szereted. Hidd el!
Egyiket sem.
Túl hülye vagyok a szerelemhez.
Újra be kéne vezetni a kényszerházasságot a magamfajták miatt.
Akkor legalább nem kell dönteni.
Dana! Várj már!
- Ki van most Akay mellett? - Nekem kéne.
Akkor visszajössz velem Berlinbe?
Megvannak a ruháink!
Talán megszegtük a fürdési szabályokat, vagy ilyesmi.
Ó, méhlepény
Mit csinálnak?
Ijesztgetnek.
Ezt a dalt antibébi tablettaként kéne árulni.
Ismerem ezt a szagot.
Ez…
Lolle!
Harald.
Lolle, de jó látni téged!
Ez ki?
A válasz részben elég nyugtalanító lenne.
Nem kattantam be.
- Kiegyensúlyozott vagyok. - Aha. Én meg fehérnemű modell.
Neked annyi! Ezért megfizetsz!
Kinyírlak!
Látjuk még egymást!
- Lolle egy ribanc. - Harald!
Harald!
Más ember lettem.
Jó lenne végre egy ember.
Annyi év után, találtam végre egy csodálatos közösséget,
ami meggyógyította a lelkem.
Mindegy milyen nudista szekta ez,
ha tényleg befogadtak egy olyan pszichopatát, mint Harald,
kitüntetést érdemelnének.
Örülök, Harald, hogy ebben a csodálatos közösségben...
meggyógyítanak téged.
De szükségünk van a ruháinkra és egy mobilra.
Mi itt mobiltelefon nélkül élünk.
Ezt hívjátok életnek?
Gyakoroljuk a szabad szerelmet is.
Az jót tenne neked. Megoldaná a pasi dilemmádat.
- Megint két fickó között hezitálsz? - És? Mindenkivel megesik.
- Nem, ez nem igaz. - Nem igaz?
Nem ám.
Látom vendégeink érkeztek.
Ő Helene.
A szellemi gyógyítónk.
Gyertek ti is a gyógyító sátrunkba!
A szertartásra.
Igen!
Gyertek!
Csukjátok be a szemeteket!
Engedjétek, hogy a légzésetek felébressze Yonit és Lingamot.
Fogjátok meg a társatok kezét
és tegyétek a hasatokra!
Na azt nem.
Tedd a kezed a hasamra, és fogd be!
Érezzétek, ahogy Lingam nő.
Ahogy Yoni kinyílik, és megajándékoz minket az illatával.
Csak ne az aranyeremre!
Miért nem hagytál inkább meghalni?
Csak nyögj, mint a többiek!
Bízz bennem!
Szinte visszakaptam a régi énem.
Igen.
Lélegezzétek be mélyen a füstölő illatát!
Mutassátok...
milyen erotikusak tudtok lenni!
Ó, igen.
Au. Megint szadomazochizmus?
Megszakították a közösülésünket. Utánuk!
A közösülésünkért!
Gyanús, hogy ezek embereket áldoznak fel.
Utánuk és kapjátok el őket!
Hallucinálok.
- Van egy tervem. - Igen?
Fogd meg!
- A sátor! Mentsétek meg a sátrat! - Gyere!
Oltsátok el a tüzet!
Ég!
- Jaj, ne! - A sátrunk!
Jaj, ne! Tönkretették.
Sven, úgy élsz, mint egy húszéves egy 50 éves bőrében.
Ezt hívják életközépi válságnak.
Ha nem változtatsz a hozzáállásodon, sosem leszel boldog.
- Csak azért mondod, mert Lollét akarod. - Igen. Azért is.
De főleg azért, mert a barátom vagy.
Voltál.
Meg kell fiatalítanom a testem.
Ennél nagyobb gondjaid is vannak.
Lolle.
Igen, többek között.
- De figyelsz te rám egyáltalán? - Ott van Lolle.
- Gyerünk! Ne add fel, Dana! - Bassza meg!
- Segíts már! - Gyere!
Fiatalítsd meg a tested, és menj!
Gyerünk!
Hahó!
Nincs itt senki. Remek.
Csak szólok, hogy reggel még nem tudtál ilyen gyorsan futni.
Az extrém helyzet rengeteg energiát szabadít fel.
Pihenjünk kicsit, aztán menjünk Berlibe, Akayhoz.
Nagyot hallasz?
- Hadd segítsek! - Nem akarsz segíteni.
Drogot kevertem a piádba.
Ezért vannak ezek a hallucinációk.
Mit csináltál?
Igen, azért voltál olyan, mert be voltál tépve.
És kizárólag ezért hoztalak magammal.
De...
Elcseszed az életem!
Örülj, hogy van életed!
Persze, menj csak!
Tűnj csak el!
- Lolle. - Lolle.
Ó, anyám!
- Meztelenül? - Félmeztelenül.
Mit kerestek itt? Meztelenül?
Félmeztelenül.
- Végleges döntést akarunk. - Igen.
Jó. Megérdemlitek.
Szóval hogy döntesz?
Nem akartam több káoszt az életembe.
De egy részem még mindig a régi. Ma rájöttem.
Lolle, figyelj!
Nem nyomasztjuk tovább magunkat a gyerekvállalással.
Eladjuk a céget, és körbeutazzuk a világot.
- Micsoda? - Micsoda?
Igen, nem bírom tovább ezt a tébolyt.
Kikészített ez a nap.
Egy másik részem viszont már nem ugyanaz a kislány.
Fel akarok nőni végre.
Lolle?
Meg akarok állapodni.
Örökbe fogadhatnánk gyerekeket, és lehetnénk egy család.
- Mi van? - Mi van?
Nem akarok több stresszt.
Engem is kikészített ez a nap.
- Akkor... - Akkor?
Akkor?
Sajnálom! Több idő kell.
A fenébe!
Üdv a zsákutcák fesztiválján!
Üdv Lolle Holzmannál!
Minden ember előtt egyetlen olyan út áll,
ami a boldogsághoz vezet.
Az én utam elég szarul van kitáblázva.
A bőgés nem old meg semmit.
Gyere!
Mindig azt mondta, meg akar halni.
Én meg beletörődtem.
Nem akartam, hogy tovább szenvedjen.
Kevertem neki egy koktélt gyógyszerekből.
Aztán vártam.
Behunyta a szemét,
és kómába esett.
Nem halt meg?
Az én hibám.
Nem a te hibád.
De. Nem csináltam végig.
Azt mondtam neki, hogy megteszem. Megígértem.
Még a kórházba se mertem bemenni.
Mert szereted.
Elmenjek veled meglátogatni?
Szívesen tenném.
Menjünk el előbb a tabletedért!
Ha vissza akarod kapni a tabletet, menj Rosehoz!
Mi az? Egy bár?
Nem, egy nő, akit jobb ha nem ismersz.
Van egy klubja, ahol drogot árul lopott áruért.
Az adósa lettem, mikor a gyógyszereket szereztem Akaynak.
Szerinted visszaadja a tabletet?
Ha rájön, hogy fontos neked,
legalább 10 000 eurót kell fizetned készpénzben.
Nem tudok ennyit szerezni ilyen gyorsan.
Hát, akkor nem fogja odaadni.
Akkor csak egy dolgot tehetünk.
Betörünk.
Szóval ez a vad oldalad. Mégis hogyan tervezed?
Először ki kell nyitnunk az ajtót.
Aztán bemegyünk a lépcsőházba.
Hogy a fenébe jutottunk fel ide?
A létrán.
Istenem, ne! Tériszonyom van!
Azt hittem, Akay egy vár tetején kérte meg a kezed.
Az ő karjaiban nem féltem.
Jó, akkor csinálom én.
Téged majd behozlak máshogy.
Nyílj ki!
Ha kikapcsoltam a riasztót, kinyithatod a hátsó ajtót.
HIBÁS KÓD
Rose irodája az emeleten van.
- Előtte át kell jutnod Fasírton. - Fasírt?
- A kidobó. - Miért „Fasírt”?
- Ha felidegesíted... - Vettem.
Fasírtot csinál belőlem.
Aztán át kell jutnunk Kebabon.
Akit nem csíp, abból kebabot csinál?
Nem, csak szereti a kebabot.
Hogy átjussunk rajta, hozzá kell vágnod egy konzervet.
Megőrültél?
Ha egy függöny mögé bújsz,
azt fogja hinni, hogy kifutottál a folyosóra, és utánad megy.
- Bízz bennem! - És honnan szerzek konzervet?
Van melletted egy.
Ott.
Fasírt, segítened kell.
Jövök!
Huh!
Lenne még mit gyúrni a humorodon.
Honnan tudtad, hogy a konzerv-terv működni fog?
Nem tudtam.
50-50% esély volt.
Nem tudom, tetszik-e a vad oldalad.
Tetszik bizony.
- Most megszerezzük a tabletedet. - Igen!
Te nézz körül ott, én meg itt.
Az íróasztal alá.
- Írósztal, oké. - Igen.
A mindenit!
Rosalie!
Mi van? Te is ismered?
- Szia! - Szia!
- Szia, te vagy a leszbikus? - Hart!
Vigyázz, te kurva!
Talán egy igazi nőre van szüksége.
- Ne fogd meg a seggem! - Sosem merném.
- Gyere ide! - Mi?
- Gyere csak ide! - Mi?
Ti smároltatok?
Nem volt a legjobb csókom.
Azt elhiszem.
Orgazda és drogkereskedő vagy, Rosalie?
Igen. Sosem gondoltad, hogy valami normális munkám lesz, mi?
Miért nem dolgozol újra színésznőként?
Ezt nem hiszem el!
- Miért nem hívtál fel soha? - Miért én? Te miért nem hívtál engem?
Rendben, akkoriban minden egy kicsit...
hirtelen történt.
- Nem, bumszli? - Igen, leszbi.
Jó. És nálad mi újság?
Hajmeresztő pasi-ügyek?
Ezt miből gondolod?
Régen mindig volt péniszriadó.
Igazán frappáns.
Tényleg fejlődtél.
Ez nem ő.
Ő sem.
Nem.
N...
Igen.
Végre!
Ha a két nő elmondja a rendőrségnek mivel foglalkozunk, akkor...
mindennek vége.
Mindennek.
Bolond vagy. Ki erőszakolna meg a börtönben?
Fogd be!
Körözött személy: Carlotta Holzmann.
Lakcíme: Berlin, Töteberg utca 3a.
Megvagy!
Tizenöt évembe telt békére lelni.
Tizenöt átkozott, fájdalmas év.
Erre megint előkerül!
Lolle!
- Gyorsabban! - Jó, mama.
Megyek, ahogy tudok.
Gyorsabban!
Öreg vagyok én már ehhez.
Találkozunk még, ugye?
Baj nem lehet belőle.
A kezed.
Rendben. Majd hívlak.
- Jó. - Ezúttal...
jobban csináljuk.
Jól van.
Még mindig rosszul csókol.
Hé!
Ezt nézni is rossz.
Öleljétek meg egymást, és zárjuk le ezt.
Na jó! Tűnés!
Vigyázz magadra!
Táncolunk?
Nem.
Előbb fejezd be a hülye prezentációdat!
- Csak egy kicsit... - Nem!
Gratulálok!
- Végre eladhatod a lelked Hollywoodnak. - Igen.
Tíz órakor.
Ne legyél már ennyire lelkes.
Nem akarom már ezt a nyomást.
Megint képregényeket akarok rajzolni. Kevesebbet dolgozni, többet élni.
És nem akarok mindig szexelni amikor termékeny vagyok,
hogy gyerekeink legyenek.
- Mi az? - Nem érdekel a szexuális életed.
Nincs is hozzá semmi közöd.
Szóval elhagyod a vőlegényed, és Svent választod?
Igen.
Nem, én...
Nem tudom.
Rosszul közelíted meg.
- Tényleg? - Mármint...
felejtsd el a srácokat, és előbb legyél egyedül boldog!
De 38 éves vagyok.
Akkor sosem lesz gyerekem.
Én csak gyerekeket akartam Akaytól. És mindennek vége.
Meglátogassuk a kórházban?
- Már túl késő. - Túl késő?
Hajnali két óra.
Igaz.
Táncoljunk!
Persze, miért ne?
Szia!
Már ő is visszaért Harzból.
De most menjünk Akayhoz.
Egyedül megyek.
Nem. Nem egyedül.
Hova?
Ahol megkérte a kezem.
A várhoz.
Én is szeretlek.
Elmegyek Akayhoz. Végleg.
A seggem épp olyan szar állapotban van, mint a térdem.
- Az enyémet be kéne kenni. - Ez elég furán hangzik.
- Lolle? - Lolle?
Ó, anyám!
- Lolle? - Jól vagy?
Igen, minden rendben.
Lolle, nem csinálhatod ezt tovább.
Tudom.
Tudom, hogy döntenem kell.
Igen.
De ha döntök, az egyikőtöket elveszítem.
Hidd el, egyedül fogok meghalni.
Az én hibám.
Elmegyek Akayhoz. Végleg.
Lolle.
Hahó.
A várhoz ment.
Támadás!
- Én nem futok többet utána. - Én sem.
- Őrült. - Nem csinálok hülyét magamból.
Ez nem lehet igaz.
Hihetetlen.
- A francba! - A francba!
Körülbelül 1,90 méter.
Úgy nézek ki, mint Ryan Gosling.
- Mindig Ryan Goslingnak hívnak. - Szabad...
Mi is a neved?
- Csak egy pillanatra. - Chayette, szép. Indián név.
Istenem, kösz.
Ez gyors volt.
- Bumszli! - Segítened kell.
Hadd találjam ki. Te és a pasijaid.
Ez nem rólam szól.
Ez ám az újdonság.
Danáról.
Figyelek.
Tessék.
- Lolle. - Lolle.
Válasszal tartozol nekünk.
- Most! - Igen.
Majd válaszolok.
Gyertek be ide! Elnézést!
Majd itt válaszolok. Gyetek!
- Most hova lett? - Elkapjuk.
Megöllek!
Utánam!
Mindenki!
Nem tudok már így élni.
Ez ránk nézve mit jelent?
Hart, szeretlek. Tényleg.
De nem úgy, ahogy kellene.
Te lennél a tökéletes családapa, de...
Mi pedig...
Annyiszor megpróbáltuk.
Túl sokszor.
És ha eddig nem működött, akkor...
Ha gyereket akarok, meg kell találnom az igazit.
És most barátként is elveszítettelek titeket.
Most kéne azt mondanotok, hogy „Nem Lolle. Nem vesztettél el”.
Hát...
Ott van!
- Utána! - Gyorsan!
- Rosalie? - Nem. Shah-Rukh.
- Ha béremelésről akarsz beszélni... - Arról.
De ezúttal a tiedről.
- Itt vannak az amerikaiak. - Istenem!
- Van egy remek ajánlatuk. - Mennyire remek?
Nagyon is.
Tízmilliót ajánlanak a te részvényeidért.
- Nem rúpiát, eurót. - Tíz?
Igen, tíz.
Végre azt csinálsz, amit akarsz.
Akár fura képregényeket, amiket senki nem vesz meg.
Bármit megtehetsz.
De sietned kell!
Nálad vannak, és személyesen akarnak találkozni.
Azt mondták felszállnak a következő gépre, ha nem érsz oda azonnal.
Lolle, ezt ne cseszd el!
Tíz…
Istenem, többé nem kéne aggódnom semmin.
Minden probléma megszűnne.
Le van szarva Hollywood.
De…
- Szia! - Szia!
Azt hittem nem akartok látni többé.
Úgy gondoltuk, itt az ideje elmondanunk...
Hogy még...
Még mindig barátok vagyunk.
Szeretlek titeket.
Én is szeretlek.
Szeretlek titeket.
Elárulnád mit keresünk itt?
Életet mentünk.
Jaj, ne!
- A francba! - Hol van?
Ott!
- Ott van. - Hol?
- Kérlek, állítsátok meg őket! - Jó.
Lolle.
- A kapu. - A kapu.
Erre gyertek! Erre!
Arra!
Dana!
- Tudod mi kéne nekünk? - Mi?
A kulcs.
A francba!
Sven?
Harald?
Baszd meg!
- Nyissátok ki a kaput! - Nem!
Döntsétek le ezt a falat!
Dana!
Sosem mondtam, hogy Akay még él.
Nem.
Túl gyenge volt a szíve.
- Nem a te hibád. - De igen.
Én adtam neki a rohadt gyógyszereket.
Igen, mert szeretted.
Túlságosan is.
A szerelemben nincs túlzás.
Ha leugrom, többé nem kell szeretnem.
- Ez igaz. - Ne mondd, hogy „de”!
De...
gyűjthetünk bátorságot egy új élethez.
Hogyan?
Kell egy barát, aki segít.
És te akarsz ez a barát lenni?
Én rólad beszéltem.
Mi?
El az útból!
Támadás!
Csak az amatőrök adják fel.
Szóval segítesz rendbe tenni az életem?
Előre!
Szárazföldi küldetésem van!
Oké.
Igen.
Elpusztítottátok a gyógyító sátrunkat.
Urológushoz kellett mennem miattatok.
Mindent tönkretettél.
Úristen!
- Add a kezed! - Nem tudom.
- Add a kezed! - Nem megy!
- Csak az amatőrök adják fel. - Ez egy hülye mondás.
Akartál egy barátot, hát megkaptad.
Add a kezed! Most!
Gyere!
Gyere ide! Gyere!
Istenem!
Ajjaj!
Utálom, amikor ezt mondod. Utálom.
Állj!
- Rajtam nem jutsz át. - Rendőri túlkapásra fel!
- Tűnés! - Nem.
Eljött a hősök ideje.
Rosalie?
Még mindig be vagyok tépve.
Szerintem én is.
Jó, beismerem.
Csodanyuszi az én fantáziám szüleménye,
de nem az én hibám, ha ez az egész elfajul.
Régebben azt hittem, hogy a méret nem számít.
Nyakig ülök a papírmunkában.
Van kedved tantrázni velem?
Én szívesen kipróbálnám.
Én is mehetek veletek?
Mama, én is jövök.
Mit csináltál nélkülem az elmúlt 17 évben?
Van valami, ami jobb egy barátnál.
Mi?
Két barát.
Gyere ide!
Ha muszáj...
Gyere ide, dagi!
- Ne! Rosalie? - Rosalie?
Szia!
Ne fogd meg a seggem!
Hát persze!
Nézzétek, megjöttek a mentők.
Lássuk csak!
Jó móka lenne leugrani innen.
- Fejest ugrani egy új életbe? - Vagy csak úgy poénból.
Fejest ugrani egy új életbe.
Nincs tériszonyod?
Már nincs.
Új élet. Miért ne?
Ti megőrültetek.
De én is, úgyhogy...
egye fene.
Egy...
Kettő...
Három...
Egy pillanat.
Elbír öt embert egy mentőháló?
Berlin!
El kell mondanunk a rendőrnek, hogy ez egy félreér...
Miről beszélsz?
Shah-Rukh, fel kell hívnod Lolle nyomát!
Felhívni Lolle nyomát?
Olyan vagy, mint egy rojtos párna.
A törölközőink nélkül...
Ide kell jönnöd, és ha ideértél, beszélhetünk a...
Au.
De egy részem még mindig a régi. Ma rájöttem.
Újra kell kezdenem.
- Igen, gyorsan. - Újra.
Kapd be a lábujjam!
Szeretlek.
Szivem.
Drága Svenem.
Gyere!
Figyelek.
Ennyi!
A nagyi feje síkkopasz, korlát is van rajta...
Szabadságra kell mennem.
Nekem fizikoterápiára.
Bocs, lemaradtam valamiről?
A feliratot fordította: Stork Fanni