‎Afară!
‎Calmați-vă, domnișoară!
‎Dați-vă la o parte! Faceți loc!
‎Wendy?
‎Nu te teme!
‎Totul va fi bine. ‎Totul va reveni la normal.
‎Futu-i!
‎Trebuie să ne trezim. Iar am întârziat.
‎De ce ai face asta?
‎Mami, tati, am întârziat!
‎Nu știi să bați la ușă?
‎Ieri, la serviciu, ‎a venit un tip, un adevărat uriaș.
‎Voia să-și schimbe căștile, ‎dar n-avea bonul la el.
‎- Ghinion. ‎- Așa. Deci...
‎Apoi s-a enervat foarte tare.
‎ÎNȘTIINȚARE FINALĂ
‎- Are salată. ‎- Da, pentru că salata e bună pentru tine.
‎Nu prea pare.
‎Trebuie să plătim. Curând.
‎- Urăsc salata. ‎- Te rog, sunt doar două frunze.
‎Tati muncește din greu ‎ca să poți mânca sănătos.
‎Deci...
‎Ce e asta?
‎- Batman. ‎- De ce e Batman pe podea?
‎- Ai putea să-ți cureți mizeria. ‎- Hai, scumpete! Te rog!
‎Azi o să cer promovarea.
‎Da...
‎Deci azi?
‎Haide, Karl!
‎Tati...
‎Iisuse... Așa.
‎PAZĂ
‎Hei...
‎scuze pentru mai devreme.
‎Am fost prost, da?
‎Vei primi promovarea, sunt sigur.
‎- Te iubesc. Pe mai târziu. ‎- Ciao!
‎Ciao!
‎- Pa, mami! ‎- Pa, scumpule!
‎Raiul Cotletelor vă urează poftă bună.
‎Mulțumesc!
‎- Hei, șefa! ‎- Ce e?
‎- Mă întrebam... ‎- Nu-ți poți lua liber mâine.
‎Voiam să întreb despre promovare.
‎ÎN FORMĂ CU ARNOLD SCHWARZENEGGER
‎Știi cine e el?
‎Rambo?
‎Las-o baltă!
‎Lucrez aici de trei ani ‎și am nevoie urgent de bani.
‎„Primul pas către succes ‎este să fii dispus să te schimbi.”
‎Arată-mi că ești capabilă să te depășești!
‎Determinarea de a vinde ‎mai mult decât pot mânca oamenii.
‎Și un zâmbet potrivit.
‎Să începem cu ceva ușor.
‎Reumple rezervoarele de bere!
‎Știi unde-s butoaiele.
‎RAIUL COTLETELOR - CURTE INTERIOARĂ
‎Nu puteți parca aici.
‎E doar pentru...
‎Futu-i!
‎Rahat!
‎- Ai pui? ‎- Ce?
‎Ai pui?
‎- Nu știu, poate. ‎- Facem schimb, dacă vrei.
‎Hei! Dispari, șobolanule, ‎sau chem deratizarea!
‎Dacă-l hrănești pe unul, ‎data viitoare vine cu tot neamul.
‎Hei! Așteaptă!
‎Uite niște pui!
‎Nu, e din partea casei.
‎Hei!
‎Ești de-a noastră.
‎Ce?
‎Salut!
‎Hei, gagico! Ce faci?
‎Hei, așteaptă!
‎Hei!
‎Stai!
‎Scuze!
‎Ești bine?
‎M-ați speriat de moarte.
‎Îmi pare rău. N-am vrut.
‎Marek.
‎Și?
‎De când iei pastilele?
‎De zece ani, de douăzeci?
‎- Nu știu despre ce vorbești. ‎- Cele mici și albastre.
‎Pe care trebuie să le luăm ‎ca să fim ca toți ceilalți.
‎Fără frică.
‎Fără tristețe.
‎Fără furie.
‎Pastilele alea înăbușă ‎firea noastră adevărată.
‎„Firea noastră adevărată”?
‎Aruncă-le!
‎Nu mai lua pastilele alea!
‎Vei vedea cine ești cu adevărat.
‎Atunci se va arăta...
‎Superputerea ta.
‎Care e superputerea ta? Colectezi sticle?
‎Vrei s-o vezi?
‎Cum să nu?
‎Hei!
‎Hei! Nu la asta mă refeream!
‎Nu e nevoie, te cred!
‎Ești de-a noastră.
‎Doar că nu știi încă.
‎Alo... A avut loc un accident.
‎Pe podul de pe autostradă...
‎Cineva a căzut de pe pod...
‎Hei!
‎Deci?
‎Ești bine?
‎Bună!
‎Ce e?
‎Vino aici!
‎Sunt cu tine.
‎Ați fost la cinema recent?
‎Mereu rulează filme cu supereroi.
‎Nu durează mult ‎până ajunge un idiot să creadă
‎că e supererou, nu?
‎Da, există oameni care cred asta.
‎Și cred că pot zbura și ajung să sară ‎de pe zgârie-nori sau de pe pod.
‎De unde ți-a venit ideea?
‎Am avut un vis stupid.
‎Vrei să-mi spui ce s-a întâmplat în vis?
‎Sincer, nu-mi amintesc prea multe.
‎Poți vorbi cu mine despre orice.
‎Da, știu. Mulțumesc! Eu...
‎Totul e bine. Nu e nimic.
‎Aș vrea să-ți măresc doza de medicamente.
‎Doar pentru o vreme.
‎Știi ce ți-a permis terapia asta.
‎Să ai o familie, o slujbă, o casă.
‎Poți să fii mândră de tine.
‎Rahat!
‎ÎNȘTIINȚARE DE EVACUARE
‎PROCEDURĂ DE EXECUTARE SILITĂ
‎Mai ai pui?
‎Dar ești mort.
‎Ai sărit de pe pod. Te-a călcat un camion.
‎Acum te-ntrebi ce superputere ai tu.
‎Știu că e mult de digerat.
‎Ce caută el aici?
‎- Îl vedeți? ‎- Îi simt mirosul.
‎- Urmărește mereu sirena! ‎- Dispari, puricosule!
‎Nu dă bine pentru promovare, Wendy.
‎Nu te descurci cu un vagabond? ‎Unde e tăria ta?
‎N-ai putere deloc!
‎Dacă vrei să schimbi ceva,
‎trebuie să începi cu tine.
‎Karl!
‎De ce nu ești acasă?
‎- De ce ai întârziat atât? ‎- Eu...
‎Unde-ți sunt pantofii?
‎- Hei! ‎- Am făcut un schimb cinstit.
‎- Dar doar pentru un joc! ‎- N-ai menționat asta.
‎Nu, băieți?
‎Nu.
‎- Dă-i pantofii înapoi! ‎- Și dacă nu vreau? Ce?
‎Aveți de gând să mă loviți?
‎Hai! Mergem acasă.
‎Știam eu.
‎Muierea aia e o bleagă.
‎Ești bine?
‎Da.
‎Noapte bună, dragule!
‎Rahat!
‎Futu-i!
‎Rahat!
‎Futu-i!
‎Wendy!
‎Rahat!
‎- Pa, Wendy! ‎- Pa!
‎Ești bine?
‎Da, de ce?
‎Fiindcă... ești...
‎Foarte mișto, apropo.
‎Scuze, mă refeream la ăla, nu la tine.
‎Nu că tu nu ai fi...
‎Mergi cu mine la o bere?
‎Mă duc acasă.
‎Ciao!
‎Hei, gagico! ‎Tot n-ai avut parte de un futai?
‎Avem noi ce-ți trebuie. Stai!
‎N-ai mai văzut unele așa de mari, promit.
‎Ia să văd!
‎Ce? Acum? Aici?
‎Da, haide! Să te văd.
‎Nu mai râde! Marș!
‎Târfă nenorocită.
‎Ție trebuie să ți-o trag dur, târfuliță.
‎Îți place dur, nu-i așa?
‎Nu?
‎Nicio problemă.
‎Mă ocup eu.
‎Hei!
‎Legumele sunt nașpa.
‎Bună!
‎Scumpete! Cum a fost azi?
‎Grozav, ca de obicei.
‎Ce ai acolo, mamă?
‎E sânge?
‎Nu. Ketchup.
‎Mănâncă-ți legumele!
‎Raiul Cotletelor vă urează poftă bună.
‎Mulțumesc!
‎Bun venit la Raiul Cotletelor! Noi...
‎Bună, Wendy!
‎Ce faceți aici?
‎Ce-mi recomanzi?
‎Cotlet de porc, cartofi pai, bere slabă.
‎Minunat. Asta vreau.
‎La pachet, te rog.
‎N-ai venit ieri la consultație.
‎Ieri?
‎- Serios? ‎- Da.
‎Știi care e riscul dacă hotărăști ‎de capul tău să nu mai iei pastilele?
‎Nu știu la ce vă referiți.
‎Îți pui și familia în pericol, ‎nu doar pe tine.
‎Ketchup? Maioneză?
‎Chiar mă îngrijorezi. Sincer.
‎Îți sunt alături dacă ai nevoie. ‎Chiar și după program.
‎Bine?
‎Sigur.
‎Raiul Cotletelor vă urează poftă bună.
‎Pa!
‎Poți să lași chestiile alea ‎de copii deoparte?
‎Suntem la masă.
‎Îmi dai piureul de păstârnac, te rog?
‎Mamă?
‎Nu-mi mai spune așa! Doar ți-am mai zis.
‎Te-ai hotărât?
‎În legătură cu ce?
‎Cu obținerea unei diplome.
‎Îmi place slujba mea.
‎Lipsa ta de țel e insuportabilă.
‎„Lipsa mea de țel”?
‎Peste cinci miliarde de oameni ‎își trăiesc viețile exact așa, fără țel.
‎Dar tu nu ești ca ei.
‎Tu ești fiul meu.
‎Da.
‎Și sunt mândru de asta.
‎Wendy?
‎Poți să-mi spui ce-i asta?
‎Nu. Nu știu.
‎Mie mi se pare distrugere ‎cu premeditare a proprietății.
‎Da?
‎Mie mi se pare că aduce cu arta modernă.
‎Nu-mi trebuie laureați ai premiului Nobel ‎aici. Nici măcar absolvenți de liceu!
‎Dar nu mă iei de proastă! ‎Asta se scade din următorul tău salariu.
‎Poți să uiți de promovare. ‎Să te consideri...
‎Vreți să vă arăt ‎distrugere cu premeditare?
‎Vă bag fundul dolofan ‎prin mașina de tocat
‎și scot cele mai bune cotlete!
‎La naiba!
‎LUMEA LUI NEPTUN
‎Bună, Wendy!
‎Hei, care-i treaba cu asta?
‎Dacă aș fi știut că vii azi, aș fi...
‎- Ai mâncat? ‎- Ce? Nu.
‎Am pâine pe undeva.
‎Ce naiba se întâmplă cu mine? Eu...
‎Deodată, pot să arunc oameni prin aer. ‎Nu e normal.
‎Așa ești tu.
‎E firea ta adevărată.
‎Această superputere... Ești specială.
‎Oamenii ăia ne tot spun că suntem bolnavi.
‎Pretind că vor să ne ajute, ‎dar adevărul e că ne sedează
‎- ...ca să fim docili. ‎- Cine ne sedează?
‎Toată lumea!
‎Politicienii, savanții, așa-zișii doctori.
‎Dr. Stern a ta.
‎Nu ne spun cine suntem cu adevărat.
‎Ne ascund de restul lumii.
‎Fiindcă se tem de tine.
‎De tine și de mine?
‎Nu suntem singurii, Wendy.
‎Câți crezi că mai există ‎care iau pastilele nenorocite?
‎Adică...
‎toți ceilalți...
‎psihopați?
‎Nu sunt psihopați.
‎Sunt doar diferiți.
‎Ca noi.
‎Suntem o familie mare.
‎Am deja o familie.
‎Una adevărată.
‎Mulțumesc mult!
‎Până-și vor da seama cum ești.
‎De ce avem piscină ‎dacă nu ne permitem să o umplem?
‎Pentru tine și amicii tăi.
‎Care amici?
‎Mami.
‎Ne dau afară din casă, așa-i?
‎Ce?
‎Nu!
‎Nu e nevoie să mă minți.
‎Nu voi permite asta. Promit.
‎Hai să ne jucăm!
‎- Dar nu-ți place fotbalul. ‎- Îmi descopăr laturi noi.
‎Bine.
‎Asta e poarta.
‎Depune mai mult efort!
‎Bine.
‎O s-o găsim.
‎Dar nu-i spune lui tati, da?
‎Amin.
‎M-am tot gândit...
‎Văd.
‎Amuzant.
‎Te-am lăsat să faci orice.
‎Toate problemele și ștrengăriile.
‎Tinerii trebuie să încerce orice.
‎Mulțumesc pentru asta!
‎Ți-am deschis multe uși.
‎Dar nu te-ai folosit de ele. Din contră.
‎Nu ți-am cerut să deschizi nicio ușă.
‎Nu sunt ca tine. E așa de greu de înțeles?
‎Va trebui să faci ceva cu viața ta.
‎Sau vei trăi ‎într-o văgăună de cinci pe zece
‎ca cei patru miliarde de idoli ai tăi.
‎N-a fost ideea ta asta, nu?
‎Ci a mamei.
‎Nu e mama ta.
‎DISPĂRUT ‎INTERNAT
‎Elmar.
‎NĂSCUT: 17.10.1998
‎Nu mă băga în seamă!
‎La naiba!
‎Nu arată rău bârlogul.
‎Cum ai ajuns aici?
‎Și tu mergi la psihiatra aia, nu?
‎Care psihiatră?
‎Dr. Stern.
‎Nu, n-o cunosc.
‎Ghici de ce ți-a prescris alea!
‎Da, păi...
‎Bun, au fost câteva...
‎probleme minore, dar acum mult timp.
‎Nu-s medicamente.
‎Îți înăbușă adevăratele puteri.
‎Da, puteri...
‎Ca în banda desenată.
‎Bun, sunt deschis...
‎la orice fel de jocuri.
‎Dar nu sunt sigur ‎că înțeleg ce vrei de la mine.
‎Nu mai lua pastilele și o să înțelegi.
‎Se furișează cineva prin grădină.
‎N-am văzut pe nimeni.
‎Închide geamul!
‎Da.
‎Wendy?
‎Gata cu prostiile!
‎- Karl vrea să fie portar. ‎- Dați-i drumul!
‎Vreți să mă loviți?
‎Bicicletele voastre?
‎Da.
‎O să-i spun tatii!
‎Și o să te creadă?
‎O zi bună!
‎Hei, șefa!
‎Bună, Wendy!
‎Sunteți bine?
‎Da, sigur. Absolut. Desigur.
‎Voiam să întreb despre promovare.
‎Corect.
‎Păi...
‎După cum am zis, ‎trebuie tărie de caracter,
‎o perspectivă pozitivă și fermecătoare...
‎și... abilități sociale.
‎Le am pe toate.
‎Nu-i așa?
‎Da!
‎Desigur.
‎Nu vă voi dezamăgi. Promit.
‎Tare!
‎Sunt fericită!
‎Hei, șefa! Aveți ceva acolo.
‎- Bună! ‎- Bună!
‎Nu dorm de două nopți și e vina ta.
‎Vrei să-ți declari iubirea?
‎Îți voi arăta.
‎Omul Electric.
‎Ăsta e numele meu de supererou. ‎Omul Electric.
‎Înțeleg.
‎Poftim!
‎Cum e posibil?
‎Accept invitația la bere.
‎Da.
‎Nu știu...
‎NOUL EROU 90
‎Mega-Fata.
‎Walkiria.
‎- Da. ‎- Sună puțin nazist.
‎Poate Scorpia cu Lasere?
‎- Stai! Doar nu... ‎- Nu.
‎Ai fost mușcată de un păianjen radioactiv?
‎Sau ai căzut în deșeuri radioactive?
‎Din câte știu eu, nu.
‎Întotdeauna am fost diferit.
‎Mai solicitant decât ceilalți copii.
‎De când eram mic.
‎Așa spunea mama mea.
‎Înainte să plece într-o zi.
‎Da.
‎Nici părinții mei nu au făcut față.
‎A fost din ce în ce mai rău.
‎Când n-au mai făcut față deloc... ‎m-au dat.
‎Poate facem parte ‎dintr-un plan mai mare.
‎Da, adică...
‎Dacă suntem...
‎destinați să facem ceva special?
‎Angajata lunii?
‎Serios, adică...
‎Întrebarea e:
‎ce vom face cu ele?
‎- Cu ce? ‎- Cu superputerile noastre.
‎- „Superputeri” sună ridicol. ‎- Atunci...
‎supertalente.
‎Parcă ar fi spectacol de talente.
‎Darurile noastre speciale.
‎Oamenii îi plac pe cei ca noi.
‎Ei...
‎Cel puțin în benzile desenate, ‎încearcă să facă lucruri bune.
‎Da, vânează infractori,
‎salvează lumea...
‎îi elimină pe superticăloși.
‎Unde găsim noi un superticălos acum?
‎Nu știu.
‎Ar fi grozav ‎dacă am putea schimba lucrurile, nu?
‎Wendy, tipii ăia sunt...
‎Mulțumesc!
‎Omule Electric.
‎- Bună! ‎- Bună!
‎Am dormit buștean.
‎Unde ai fost?
‎Am lucrat până târziu.
‎Serios?
‎Până la ora asta?
‎Rămânem aici.
‎În casa noastră.
‎Ce e asta?
‎De unde îi ai? Ai jefuit o bancă sau ce?
‎Da.
‎Hei... mai ușor!
‎Rahat!
‎E Halloween-ul?
‎Știu. Părea mult mai mișto pe internet.
‎Nu inspiră respect
‎și nici nu mă face să par sexy, nu?
‎Vine ghiuleaua!
‎Deci... dv. și cei cinci prieteni ‎ați fost bătuți de o femeie?
‎Da, asta am spus.
‎O singură femeie?
‎Da, frate.
‎Sună extrem de plauzibil.
‎Hei, tipa aia avea superputeri ‎sau ceva de genul.
‎Domnilor.
‎POLIȚIA
‎Dv. cine sunteți?
‎Deci dv. și cei cinci prieteni ‎ați fost bătuți de o femeie?
‎Ți-e frică?
‎Nu, sigur că nu.
‎Nu! Stai!
‎Eu sunt.
‎- Ce caută aici? ‎- E de-al nostru.
‎Omul Electric.
‎Ce?
‎Sunt Omul Electric.
‎Arată-i!
‎Și tu?
‎Care e puterea ta?
‎E invincibil.
‎Suntem în siguranță deocamdată.
‎Aici putem fi noi înșine.
‎Deci planul tău e să ne ascundem aici
‎și să nu ne folosim deloc puterile?
‎Dacă ne prind și nu ne purtăm cum trebuie, ‎ne închid. Pe vecie.
‎Unde crezi că ne vor închide?
‎Există o clinică.
‎I se zice spital de psihiatrie. ‎Dar e o închisoare.
‎Pentru cei diferiți.
‎Ar fi bun pentru tine. ‎Nu poate fi mai rău decât aici.
‎Acolo e iadul.
‎Am stat închis ani întregi.
‎Pentru cei de afară suntem... degenerați.
‎Trebuie să stăm ascunși ‎până va fi lumea pregătită.
‎Prostii!
‎Trebuie să-i ajutăm. Să-i eliberăm.
‎Nu putem să ne ducem doar noi trei. ‎E imposibil.
‎Ba da, putem.
‎Noi trei...
‎Suntem dovada vie că totul e posibil.
‎Sunt familia noastră. Tu ai zis-o.
‎Da.
‎Poate că Stern are dreptate ‎și suntem nebuni.
‎Destul de nebuni...
‎cât să încercăm.
‎Iar pleci?
‎Da, am tură de noapte.
‎Așa.
‎Rahat, luasem șampanie.
‎Și ‎Titanic ‎pe DVD. „Sunt regele lumii.”
‎Ce păcat!
‎- Pa! ‎- Ciao!
‎Bun, deci...
‎fiecare supererou are nevoie ‎de o ținută potrivită.
‎De aceea...
‎Uitați! Wendy?
‎Un fulger, serios?
‎Cât de original!
‎Așa.
‎Asta e pentru tine. Îmbrac-o!
‎Iar asta...
‎Și... asta. Deci?
‎Sigur.
‎De ce nu s-ar îmbrăca o supereroină ‎ca o dominatoare obosită, nu?
‎Sigur o să-ți stea bine.
‎Eu sunt material la care să faci labă?
‎Ce? Nu. Asta a fost doar...
‎- Bună! ‎- Bună!
‎Bună seara!
‎Pot să folosesc toaleta?
‎Ce? Baia?
‎Da, e în clinică.
‎- Nu e deschisă publicului. ‎- Am nevoie urgentă la baie.
‎Nu vă pot lăsa să intrați.
‎Nici măcar la baie. Îmi pare rău.
‎Nu puteți face o excepție mică?
‎Puteți veni cu mine.
‎Ca să vă asigurați că nu fac nimic.
‎Nimic...
‎Și camerele?
‎Cine e cel mai tare tip?
‎Bun... Haideți să-i scoatem ‎pe ceilalți, da?
‎Locul ăsta e ca o școală de artă, nu?
‎Celulele sunt pe acolo.
‎Ciudați.
‎E aici.
‎Elmar! Ce...
‎Mai vrea cineva o cafea?
‎Rahat! Vine cineva!
‎Sunt la etajul trei.
‎Nice!
‎- Să mergem! ‎- Rahat!
‎Hei! Opriți-vă!
‎Elmar!
‎Haideți!
‎- Faceți ce vă spunem! ‎- La pământ!
‎- Rahat! ‎- În genunchi!
‎În fața Omului Electric!
‎Cerșiți mila mea!
‎Ce tot spune tâmpitul ăla?
‎Cine mi-a zis „tâmpit”?
‎Gata cu prostiile!
‎Hei!
‎Ești însărcinată?
‎Ce?
‎Uitați!
‎Nu-s invincibil, dar la naiba! ‎Chiar i-am prăjit!
‎Ce ai făcut?
‎A fost în regulă să-i batem ‎pe băieții din club?
‎Asta nu se compară.
‎Paznicii poate că au murit!
‎Da, dar poate că nu.
‎Bine?
‎Sinceri, nu pare să vă intereseze
‎că am fi fost prinși ‎dacă nu aș fi intervenit.
‎Ar merge un „mersi, Omule Electric!”
‎Termină cu prostiile astea!
‎Ce?
‎- Nu suntem în benzi desenate. ‎- Știu.
‎Lumea trebuie să afle că existăm, ‎că suntem supereroi!
‎Nu suntem supereroi.
‎Poate că tu nu. Dar noi doi suntem.
‎Vom arăta omenirii că este...
‎Nu!
‎Fiindcă ești o baterie ambulantă,
‎ai impresia că omenirea te-a așteptat?
‎Pe tine? Ești băiețelul mamei ‎care stă tot acasă la 20 și ceva de ani!
‎Ai zis ceva despre mama? ‎Ce știi tu despre ea?
‎Știu că nu te-a crescut bine!
‎- Încă un cuvânt și... ‎- Gata!
‎Din cauza oamenilor ca tine... ne închid.
‎Pe toți.
‎Poate că au dreptate
‎dr. Stern și ceilalți.
‎Nu putem trăi printre oameni normali.
‎Am încercat pe vremuri.
‎Cu soția și cu fiica mea.
‎Au ajuns să plătească ele pentru asta.
‎Nu face aceeași greșeală!
‎Bietul de el, nu?
‎Da. Bem o bere?
‎Trebuie să merg acasă.
‎Nu te-ai dus la muncă.
‎Am sunat la restaurant.
‎Mă verifici cumva?
‎Căutam animalul de pluș al lui Karl, bine?
‎Aveai telefonul închis.
‎Cum îl cheamă?
‎Pe cine? Pe tigrul de jucărie?
‎Cu cine te vezi noaptea?
‎Activitatea extramaritală ‎poate crește libidoul intramarital.
‎- Scrie pe internet. ‎- Ești beat.
‎Și ce?
‎Lasă-mă în pace!
‎ACCIDENT TRAGIC ‎MAMĂ ȘI FIICĂ, DECEDATE PE LOC
‎Mami!
‎Îmi pare rău. N-am vrut să te sperii.
‎Nu m-ai speriat.
‎Tu și tata divorțați?
‎Ce? Nu!
‎Nu v-ați certat niciodată atât de mult ‎și atât de tare.
‎Unele lucruri s-au schimbat.
‎„Lucruri”?
‎Sau tu?
‎Mamă, ce e cu tine?
‎Nu știu.
‎Mă sperie.
‎Și pe mine.
‎- Nu-ți mai spun „mamă” de-acum. ‎- Mă rog.
‎Fiindcă nu vrea mama.
‎A luat mami legătura cu tine ‎după atâția ani?
‎E aici.
‎A fost mereu aici.
‎E timpul să te duci iar la psihiatru.
‎E piesa preferată a mamei.
‎'Neața!
‎A fost o chestie cu un coleg.
‎Eu...
‎Dar te iubesc.
‎Și vreau să rămânem o familie:
‎eu, tu și Karl.
‎Crezi că eu nu vreau?
‎Mai vrei să spui ceva?
‎Nu.
‎WENDY SCHULZE ‎NĂSCUTĂ: 15.05.1992
‎ALERGII ‎ANOMALII
‎Da?
‎Scuzați-mă, doctore. ‎Aveți un pacient neanunțat.
‎E o urgență.
‎Bine, las-o să intre!
‎Elmar.
‎Cu ce te pot ajuta?
‎Mi-a fost greu în ultimele două săptămâni.
‎Mi-au revenit gândurile alea vechi.
‎Sentimentele alea stranii.
‎Dorința aceea
‎de a fi destinat pentru altceva.
‎Pentru ceva măreț.
‎Problema de dinainte.
‎Da.
‎Dar te ții de medicamentele prescrise?
‎Desigur. Nu vreau să risc nimic.
‎Ți-ar prinde bine ‎să vii din nou la consultații regulate?
‎Ce părere ai?
‎Da.
‎Ar fi grozav.
‎Sunt foarte recunoscător...
‎că pot vorbi deschis cu dv. despre orice.
‎Oricând. Vreau să te ajut.
‎Încă ceva.
‎Poate că mi-am imaginat...
‎dar zilele trecute m-a abordat o paiață.
‎O paiață vorbitoare?
‎Nu, doar nu-s așa de nebun.
‎- Un om fără adăpost, un vagabond. ‎- Așa.
‎Și...
‎Păi...
‎Tot bolborosea...
‎„Ești de-al nostru. Doar că nu știi încă.”
‎- Bine, mulțumesc! ‎- Poftă bună!
‎Bună!
‎- Super burghez, nu? ‎- Da.
‎Da. Oribil.
‎Nu intenționat.
‎Ce-ar fi să săriți în piscină? ‎De asta am umplut-o.
‎Tu ești clovnul?
‎Clovnul?
‎Sunt Omul Electric.
‎N-am auzit de tine. ‎Îl știu doar pe Batman.
‎Batman?
‎Batman e un ticălos bogat care cumpără ‎jucării scumpe cu bani moșteniți.
‎Nu are superputeri adevărate.
‎Tot e mai mișto decât tine.
‎Ai grijă, mucosule!
‎Dacă-mi bag degetul acolo, toți...
‎Elmar! Hai cu mine!
‎Ești nebun? Cum să apari îmbrăcat așa?
‎Marek...
‎L-a prins Stern.
‎- Ce? ‎- Da.
‎- De unde știa... ‎- Nu știu.
‎Dacă urmăm noi?
‎Dacă rămânem împreună... ‎nimeni nu ne poate opri.
‎KARA WALKIRIA
‎Împreună, suntem invincibili.
‎Trebuie să pleci.
‎Da, dar...
‎Wendy, te iubesc.
‎Ieși!
‎Ce căuta acasă la noi?
‎Pot să-ți explic totul.
‎Bine. Chiar te rog!
‎Bun...
‎Eu...
‎am puteri speciale.
‎Păi...
‎- Ca Superman. ‎- Ce? Superman?
‎Tu te auzi?
‎A spus doctorița ta ‎că i-ai zis chestii ciudate...
‎Ai vorbit cu Stern?
‎A sunat săptămâna trecută. ‎Bănuia că ai renunțat la tratament.
‎Tratament? Ani întregi s-a folosit ‎de el ca să-mi înăbușe puterile.
‎La început, n-am crezut.
‎Nu ai mai luat pastilele? Fără să-mi spui?
‎De ce ai vorbit cu Stern pe ascuns?
‎Te vezi cu tipul îmbrăcat în piele ‎pe ascuns.
‎- Ce? Nu. Elmar... ‎- Ce vrei să spui? N-a fost nimic?
‎- Ce retardat! ‎- Și el e victima lui Stern.
‎- Mai nou sunteți victime? ‎- Stern mă minte de ani buni.
‎Mi-a prescris pastilele, iar tu o crezi. ‎Crezi că-s nebună?
‎Nu cred nimic.
‎Să ne liniștim.
‎Îți aduc apă.
‎Hei!
‎Mamă! Oprește-te! Te rog!
‎Stai liniștit! Doar ne-am certat puțin.
‎Dramă la Lumea lui Neptun:
‎poliția a evacuat ‎parcul acvatic nefolosit
‎și a arestat un grup de vagabonzi ‎care stăteau acolo ilegal.
‎Acum poate urma demolarea...
‎Îmi fac griji pentru tine.
‎Acum, că te-a părăsit gagica, ‎vrei să ai grijă de fiul tău?
‎Am căzut de acord să ne despărțim.
‎Da, sigur.
‎Îți sunt alături dacă ai nevoie.
‎Ca să-mi spui cum funcționează lumea?
‎Nu?
‎Fiindcă tu știi tot.
‎Fiindcă ești puternic.
‎Prostii.
‎Ai nevoie de mine.
‎Ca să te simți puternic.
‎Te gândești doar la tine.
‎Așa a fost mereu.
‎Când m-ai îmbrățișat ultima oară?
‎Nu știu.
‎Exact.
‎Dar îmi pare rău.
‎Ce-ar fi să mă îmbrățișezi, tată?
‎Nu!
‎Ești nebun?
‎Hei! Alo? Mă auziți?
‎L-a părăsit iubita. ‎A fost un șoc pentru el.
‎- Ești nebun. ‎- Dar a avut dreptate într-o privință.
‎Suntem diferiți ‎de cei șapte miliarde de oameni obișnuiți.
‎Noi...
‎suntem viitorul.
‎Suntem următorul pas în evoluție.
‎- Suntem zorii... ‎- Trebuie să ne oprim.
‎Să oprim evoluția?
‎Chestia asta cu supereroii.
‎Hei!
‎Asta...
‎e chemarea noastră.
‎Elmar, înțelege, te rog! Nu putem...
‎Hei!
‎E în regulă.
‎Ce s-a întâmplat?
‎Ai avut o cădere nervoasă.
‎Nu.
‎Unde e Elmar?
‎Încă îl căutăm.
‎Și tatăl lui?
‎A făcut stop cardiac.
‎Medicul de urgență l-a reanimat.
‎E în comă.
‎E pentru binele tău.
‎Scoateți-mi asta!
‎Scoateți-o acum!
‎Wendy...
‎Nimeni nu vrea să-ți facă rău, ‎mai ales eu.
‎M-ați mințit.
‎M-ați mințit toată viața, ‎de când eram copil.
‎Nu te-am mințit.
‎Nu? Nu mă mai sedați ‎și vă voi dovedi că greșiți.
‎Te-am apărat.
‎Lăsați-mă cu minciunile ‎de tipul „Te-am apărat de adevăr”!
‎Nu de adevăr, ci de tine însăți.
‎- Sunt minciuni. Sunt doar minciuni. ‎- Wendy...
‎Amintește-ți de ce ești în stare! ‎Chiar dacă te doare.
‎Știi ce s-a întâmplat atunci.
‎Mă asculți măcar?
‎Nu putem continua așa.
‎Am vorbit despre asta de multe ori.
‎Scumpete, i-ai promis ‎lui mami că vei încerca din greu.
‎„Disciplină” e un termen vechi și obosit.
‎Ne confruntăm cu o problemă de adaptare, ‎adaptare la profesori, la elevi.
‎Și, cel mai important, la reguli.
‎Înțelegi, Wendy?
‎Bine, atunci...
‎Să începem cu ăsta.
‎Dă-mi-l înapoi!
‎N-am vrut să se întâmple asta.
‎Sigur că nu. Știu asta.
‎De ce sunt așa?
‎De ce sunt o ciudată?
‎Nu ești o ciudată.
‎Ești doar... bolnavă.
‎Trebuie să accepți asta.
‎De dragul familiei tale.
‎Te putem ajuta.
‎Dacă ne dai voie.
‎Ești pe mâini foarte bune.
‎Ce are nevastă-mea?
‎Când o pot vedea?
‎Îi administrăm un tratament nou. ‎Dar e abia la început.
‎Faptul că a renunțat la tratament ‎a dus la recidiva tulburării sale.
‎Așa...
‎Aduceți-l pe fiu ‎la operație săptămâna viitoare!
‎Pentru ce?
‎Evenimentele astea pot declanșa ‎tulburări de stres emoțional la copii,
‎mai ales ‎când există antecedente în familie.
‎Bine, dar fiul meu nu e psihopat.
‎Vrem să ne asigurăm ‎că evenimentele recente nu l-au marcat.
‎Da, desigur.
‎Bună, Wendy! Poți întinde mâna, te rog?
‎Hei!
‎Wendy, trezește-te!
‎Hei, eu sunt.
‎Ai dormit bine?
‎Ascultă, am venit ca să-mi cer scuze...
‎Pentru... Știi tu...
‎Da. Și ți-am adus un cadou.
‎Poftim! A fost greu să găsesc ‎chestia asta pe eBay...
‎Da, grăbește-te!
‎Ei bine?
‎Ascultă!
‎Orice ți-ar spune, noi suntem deosebiți.
‎Mă aude cineva?
‎Nu am ales noi asta, ‎dar avem o responsabilitate uriașă.
‎Mă aude cineva?
‎Încă ceva.
‎Înțeleg că singurul lucru ‎care te leagă de viața asta burgheză
‎e așa-numita ta familie.
‎- Să vină cineva aici! Alo? ‎- Te voi elibera...
‎- ...de lanțuri. ‎- Trebuie să ies!
‎Da, atât.
‎Bine...
‎Alo?
‎Lăsați-mă să ies, vă rog! Alo?
‎Hei! Ciudat, nu-i așa?
‎Să fie oare sfârșitul lumii?
‎Doar pentru că nu merge ‎televizorul sau internetul?
‎Nu, astea-s prostii.
‎Unde e cartea ta nouă?
‎Dă-mi-o ca să-ți citesc din ea!
‎Ce pagină?
‎- Asta. ‎- Bine.
‎Vin imediat. Apoi începem.
‎BUN VENIT
‎- Da? ‎- Bună!
‎Aș fi sunat la ușă, dar nu e curent.
‎Dispari, boule!
‎Altfel?
‎Mă lovești? Ce exemplu pentru...
‎Futu-i! Ce croșeu!
‎Bine.
‎Wendy e fata ta, bine? Am încercat.
‎Dar ea te-a ales pe tine. ‎Se pare că ești genul ei.
‎Ai câștigat.
‎Am înțeles, da?
‎Atunci...
‎Să dăm mâna, ca bărbații.
‎Holul e liber. Tot înainte.
‎Wendy? Du-te în camera ta! ‎Discutăm mai târziu.
‎- Te rog! ‎- Trebuie să-l opresc pe Elmar.
‎E în regulă.
‎Nu am vrut asta.
‎Am vrut să te ajut ‎ca să duci o viață normală.
‎Ca toți ceilalți.
‎Te duc la spital.
‎Nu, e în regulă.
‎Am încercat de multe ori ‎să mă sinucid după accident.
‎Crede-mă, chiar mi-am dat silința.
‎În sfârșit, ‎le voi revedea pe dragile mele.
‎Wendy.
‎Toți ceilalți... ‎Arată-le ce înseamnă să fii liber!
‎Asta e o mașină F-138 de Formula 1.
‎Nu se poate întrece cu o berlină mare.
‎Doar pe astea le am.
‎Tot nu are logică. E copilăresc și stupid!
‎Nici nu încerci. N-ai pic de respect.
‎N-ai imaginație deloc!
‎- Nu știu de ce mama ta... ‎- Mamă!
‎Bună, scumpo!
‎Cum a fost azi?
‎În locul tău, n-aș face asta.
‎Nu mă pupi?
‎Așa-ți trebuie fiindcă-ți iei ‎iarăși pastilele ca o fată cuminte.
‎Wendy, ascultă!
‎Suntem meniți să fim împreună. ‎Noi suntem viitorul.
‎Suntem oameni mai buni ‎pentru o lume mai bună.
‎Te agăți de iluzia normalității, ‎de familia ta perfectă.
‎Mamă!
‎- Dar te voi scăpa de asta. ‎- Ce i-ai făcut mamei mele?
‎Rahat cu ochi.
‎Ascultă-mă bine! Batman...
‎e doar o invenție din benzi desenate.
‎Adevăratul...
‎Ai putea să-ți cureți mizeria, scumpete.
‎Urăsc să-mi spui așa.
‎Știu.
‎Cine e cel mai tare supererou ‎din toate timpurile?
‎Mama.
‎Vino aici, scumpule!
‎Vino aici!
‎Tată!
‎Vino aici!
‎O vom lua de la capăt, da?
‎Putem reuși, doar noi trei.
‎Apoi, totul va fi ca înainte.
‎Mi-ar plăcea mult.
‎Dar vor veni după mine.
‎Nu vom permite asta.
‎Te pot apăra.
‎Știu.
‎E în regulă, tată.
‎Mama trebuie să plece.
‎Acum e o supereroină. Ca Batman.
‎PERICOL ‎ÎNALTĂ TENSIUNE
‎Ei spun că suntem bolnavi, nebuni.
‎Un pericol pentru societate.
‎Dar, în realitate, se tem de noi.
‎De asta ne sedează,
‎ne închid.
‎Dar adevărata închisoare ‎sunt minciunile lor.
‎Zidul invizibil.
‎Și lanțurile care ne împiedică ‎să fim noi înșine.
‎Dar s-a terminat.
‎Ne vom recupera libertatea.
‎Suntem mulți.
‎Mai mulți decât cred ei.
‎Trăim printre ei, chiar sub nasul lor.
‎În birourile lor, ‎în cartierele lor, în familiile lor.
‎Fie că le place, fie că nu...
‎PAZĂ
‎...le vom deschide ochii.
‎Împreună.
‎Fiindcă, în realitate, ‎și tu ești de-al nostru.
‎Doar că nu știi încă.
‎Am auzit că psihopata de maică-ta a fugit.
‎Pur și simplu te-a părăsit.
‎Apropo, faini adidași.
‎Nu cumva sunt ai mei?
‎Hei! Lasă-mă jos!