Hjelp!
Gi oss din fars epost-adresse.
Vær rolig.
Din fars epost-adresse!
Forstår du?
Pust rolig! Inn og ut!
Din fars epost-adresse.
Martin... M...
...alfakrøll aol.de.
Og mobilnummeret!
Null-én-seks-null...
...ni-to-åtte...
...fire-null-én-åtte-fire.
En gang til!
Null-én-seks-null-ni-to-åtte...
...fire-null-én-åtte-fire.
Alt i orden?
Ja.
Legg mobilen med det andre. Vi kan få bruk for den.
KOPIERER FILER TIL FLYTTBART MEDIA
Sjekk hvert tiende minutt.
Ok.
Lås døra bak meg.
Hjelp meg!
Stemte eposten?
Ikke noe svar.
Går det bra med henne?
Ja, alt vel.
Hun må drikke.
Du trenger væske.
Vi fjerner knebelen så du kan drikke.
Når vi gjør det, må du ikke bite, spytte eller skrike.
Ellers må vi bedøve deg og gjøre det på en annen måte.
Nikk hvis du forstår.
Vi ønsker ikke å skade eller drepe deg.
Men vi gjør det når som helst.
Forstår du?
Nå fjerner jeg knebelen. Kommer du til å skrike?
Hjelp! Hei!
Ingen hører deg. Ingen hjelper deg.
Vi er de eneste som kan få deg ut.
Vi er dine eneste venner.
Se på meg!
Skjønner du?
Kommer du til å skrike?
Bra.
Vi skal passe på deg.
Når du må bruke toalettet, gjør du slik...
Én finger for å tisse, to for nummer to.
Spis. Du må ha energi.
-Jeg er ikke sulten. -Spis uansett.
Spis, Tom!
Jeg orker ikke.
Hva?
Spis!
Jeg er ikke sulten.
Spis nå!
Ok.
Jeg er ikke sulten.
Du har ikke spist på ni timer. Du har jobbet hard, men er ikke sulten?
Nei.
-Hva er det? -Ingenting.
Vær ærlig, ellers fungerer det ikke.
Du vet hvor lenge jeg har planlagt dette.
Jeg er ikke sulten.
Da er det følelsene dine som demper appetitten.
Det betyr at du tenker for mye.
På om vi gjør det riktig.
Om vi har begått en feil som får oss i fengsel igjen.
Om hun kan identifisere oss, for da er vi ferdige.
Da må vi drepe henne.
Eller så har du blitt myk nå som vi virkelig gjør det.
Du lurer på om vi burde la henne gå.
Slutte før det blir for komplisert. Mens vi fortsatt kan.
Glem det, ok?
Glem det.
Vi kommer oss gjennom det.
Det er som fengsel. Man slipper ikke ut.
Dette er planen, og den er i gang.
Tvil er piss, og det vet du. Si det.
Hva?
Vi klarer det.
-Vi klarer det. -En gang til!
Vi klarer det!
Bra.
Spis. Det blir en lang natt.
Hva skal du gjøre med pengene?
Det er ikke din sak.
Ok. Det begynner.
Sjekk hvert tiende minutt.
Knebelen er ikke trygg, og vi vil ikke at hun kveles.
Og lås døra bak meg!
Det går ikke!
Gi meg litt privatliv.
Kan du gå utenfor?
Så snu deg!
Vær så snill!
Slutt! Gi meg pistolen!
La meg gå, eller skyter jeg deg!
Ro deg ned.
Jeg skal gi deg nøklene.
-Kast dem hit. -Vent!
-Kast dem hit. -Ro deg ned! Du skal få dem.
-Stopp. -Ta dem.
Ta dem.
Nei! Stopp!
-Ta dem! -Stopp!
Tom?
Gi meg pistolen.
Hva gjør du her?
Gi meg den.
Vent! Står du bak dette?
Hvorfor?
Mener du det?
Du vet hvorfor. Du ødela livet mitt.
Så da kidnappet du meg?
La meg gå.
Nei!
La meg gå!
Nei. Planen er i gang. Gi meg pistolen.
Ok, Tom.
-Vent litt! -Gi meg pistolen!
Jeg må fortelle deg noe. Tom!
Nei!
Det er din feil! Du forlot meg.
Og hold munn!
Hvis Vic forstår at vi kjenner hverandre, er du død!
Faen.
Hei! Gikk det bra?
Ja.
Går det bra med henne?
Ja. Jeg var der nettopp.
Ok.
Han vil ikke betale.
Faen!
Han gjør det.
Du må sove.
Hva? Jeg klarer ikke å sove.
Du må hvile. Det blir slitsomt i morgen.
Hvem skal sjekke?
Jeg.
Legg deg ned.
Ja vel.
Sov godt.
Tom!
Våkne.
Stå opp. Jeg trenger deg.
Hun blør.
Hold fokus.
Ok, men...
Hold fokus.
Hent kamera.
Uansett hvor godt man er forberedt, kan uventede ting skje når som helst.
Da må man improvisere og gjøre det beste ut av det.
Eller ha en plan B.
Vi har en plan B.
Faren din vil ikke betale.
Så vi skal vise ham
hva det handler om.
Vi skal...
...amputere venstre lillefinger rett over leddet.
Nei!
-Nei! -Det blir vondt.
Men det er ikke livstruende.
Du mister ikke mye blod, og vi tar vare på fingeren...
...nedkjølt i denne.
Fingeren kan sys på igjen innen 24 timer.
Hvis faren din betaler.
Nei!
Slå på kamera.
Vær så snill!
Si det til faren din.
Nei!
De kutter av meg fingeren. Gjør som de sier.
Hjelp meg, pappa.
Vær så snill. Nei.
Pappa, jeg er glad i deg og er lei for at vi kranglet så mye.
Hjelp meg.
Pappa! Jeg er gravid.
Fire måneder på vei.
Ikke la meg være!
Ikke la meg være her.
Hjelp meg!
Vær så snill!
Nei!
Jeg tror det holder.
Vær så snill...
-Ikke gjør det igjen! -Hva da?
Jeg bestemmer.
Ok.
Men vi fikk det vi trengte.
Nei!
Hallo, pappa! Hallo...
Nei!
Nei! Pappa... jeg er gravid.
Fire måneder på vei.
Vær så snill!
Hjelp meg!
Nei! Vær så snill! Gjør som de sier.
Det fungerer.
Ok.
Hun var et bra valg.
Ja.
Du trenger vitaminer.
Tom.
Hva?
Masken din.
Å ja.
Du må spise.
Minestronesuppe.
Den er varm.
Han skal mate meg.
Nei.
Jeg gjør det.
Kom igjen.
Det er snart over.
Hva er det?
Hva skjer?
Ingenting.
Ser du?
Det er enklere slik.
Hva gjør du?
Gå tilbake!
Hva gjør du?
Gi meg den!
Gi meg den, sa jeg.
Bind henne fast igjen.
Hva er det?
Ingenting.
Er du sikker?
Ja.
Noe er galt.
Nei, jeg er bare nervøs.
Hvorfor det?
På grunn av spenningen.
Hold fokus.
Jeg gjør det.
-Helt. -Er du sikker?
Det går 100 prosent bra.
Ta deg sammen.
Ja da.
Hvor skal du?
Jeg skal tisse, ok?
Tom?
Ja?
Tom?
Hva er det?
Ingenting. Alt er i orden.
Er du sikker?
Ja. Jeg er straks ferdig.
Tom!
Åpne døra!
Hva gjør du?
Ingenting.
Åpne døra, for pokker!
Tom!
Jeg kommer inn.
Hva faen?
Hvorfor åpnet du ikke? Jeg ble redd.
Jeg var jo nesten ferdig.
Jeg ble ikke kvitt det.
Jeg trodde du måtte tisse.
Det trodde jeg også.
Jeg lukter ikke noe.
Jeg har bra fordøyelse.
Dritten min lukter ikke.
Det er adrenalinet.
Å plutselig måtte drite og bitter smak i munnen.
Jeg fikk det hele tiden.
Å ja?
Det gir seg. Slapp av.
Jeg sender ham videoen
og ringer med detaljene.
Så begynner det.
Da må vi handle raskt.
Vi tar henne med ut i varebilen.
Om to dager er det over.
For godt.
Da er det over.
Vi blir frie og rike.
Høres bra ut.
Vi klarer det.
-Ja. -Sikker?
Sikker.
Hvorfor lyver du?
-Hva? -Om graviditeten?
Hvorfor skal jeg tro på det?
Glem det.
Vent!
Kjenn.
Kom.
Kjenn.
Ordentlig.
Jeg kjenner det iblant.
Litt.
Kjenner du noe?
Ingenting.
Det er ingenting. Du lyver igjen.
-Tom. -Hold kjeft.
Hvorfor sa du det ikke?
Jeg ville ikke.
Du forsvant igjen. Du drev vel på med noen igjen.
Og så havnet du i fengsel.
Tom!
Hvor er han andre?
Ute.
Han ringer.
Når er han tilbake?
Om en halvtimes tid.
-Du sa ikke at vi kjente hverandre? -Selvsagt ikke.
Jeg sa at jeg så navnet ditt i en artikkel om faren din.
Hva?
Han sa at du var perfekt.
Rik far, kvinne, ung, enebarn.
Hva?
-Du oppfylte kriteriene. -Kriteriene.
Vic har planlagt det lenge. Han snakket ikke om annet.
Da vi slapp ut, begynte vi å lete.
Og så foreslo du meg?
Ja!
Har du blitt helt gal? Hvorfor?
Jeg satt i fengsel. Jeg ventet på deg hver dag.
Ingen besøk, ingen forklaringer! Faen ta deg, Stella!
Jeg burde ikke ha stolt på deg.
Nettopp!
Åpne øynene dine! Det er alltid noen andres feil.
Du lovte at du skulle slutte med dette.
Innbruddene og de dårlige vennene.
Og så kommer plutselig politiet og arresterer deg.
Du sa du skulle hjelpe meg.
Hva skulle jeg ha gjort?
Da jeg så at jeg var gravid,
visste jeg at du ikke var bra for meg og barnet.
Jeg kjenner deg! Man kan ikke stole på deg.
Du forsvinner når det dukker opp problemer.
Ja. Men med så mye penger kan jeg stikke for godt.
Er det planen? Så dårlig.
Å ja?
Skal jeg søke jobb med rulleblad og jobbe meg oppover?
Glem det.
Men faren din er en rik jævel som ikke bruker penger på datteren sin.
Ikke engang på løsepenger.
Hvordan slipper vi unna?
Hva med barnet vårt?
Slutt. Du tror det ikke selv engang.
Se etter, da.
Se på legeavtalene på mobilen.
Glem det!
Setter jeg inn batteriet, kan politiet spore den.
Men det vet du jo.
Tom!
Stella!
Stella.
Vent litt!
Stella?
Går det bra?
Sett deg opp.
Nei. Vær så snill!
Ikke gjør det. Unnskyld.
Nei! Stella!
Bli her!
Kom tilbake!
Hjelp!
Stella!
Faen.
Bli her!
Nei!
Du får oss begge drept.
Berlin-politiet.
-Hallo? -Stella!
Jeg er kidnappet. Jeg heter Stella Mertens.
Faen!
Jeg er fanget!
Kan du spore samtalen?
Jeg vet ikke hvor jeg er.
Nei, dere må komme med en gang!
Han kommer tilbake. Han tar livet av meg.
Nei! Jeg har ikke tid.
Hallo?
-Stella? -Hører du meg?
Jeg tror jeg får tak i nøkkelen.
Jeg vet at jeg dummet meg ut.
Hold kjeft!
Jeg var bare så sint.
Du er gal.
Kidnapper du meg og skal kappe av meg fingeren?
Jeg kjenner deg ikke.
Legg deg ned!
Faen!
Stella!
Faen.
Faen!
Ok...
Gjør som vi sier.
Så skjer det ikke noe.
Slutt å lyve.
-Jeg trodde ikke du kom tilbake. -Hva?
Sludder.
Alt i orden?
Hun kastet opp med knebelen i munnen.
På grunn av maten.
Men jeg rakk det.
Hun sover nå.
Ok.
Snakket du med faren? Fikk han videoen?
Fortell!
Vic!
Tiden er inne.
Har han pengene?
Vi trenger koordinater.
Faen!
Hun må til båthuset.
Når begynner det?
Nå!
Nå?
Nå. Faren betaler.
Ok.
Flott!
Ja.
Ja, flott.
Jeg var så nervøs. Jeg forventet ikke det.
Men vi klarte det sammen.
Og i morgen har vi fire millioner.
Vi sees aldri igjen. Men kan du tenke deg fire millioner?
Ikke egentlig.
Jeg drar til Mexico.
Med pengene.
Jeg kjenner noen der. En gammel venn.
Han viste meg et bilde en gang. Han bor ved Stillehavet.
Det er alltid sol.
Høres bra ut.
Hvis du vil...
Vurder det.
La oss bli ferdige.
SVANGERSKAPSJOURNAL
ETTERNAVN: MERTENS FORNAVN: STELLA
Det begynner.
Hvor fikk du den fra?
Hvor? Fortell.
Jeg vet ikke.
Politiet!
Ringte du politiet? Kommer politiet?
Du ringte politiet!
-Nei. -Snakk sant.
Nei.
Snakk sant.
Nei! Jeg er jo fastbundet!
Hvorfor ga han deg telefonen?
Jeg vet ikke.
Si det!
Snakk sant!
-Hvorfor ga han deg mobilen? -Jeg vet ikke.
Tom!
Hvordan vet du hva han heter?
UTGANG
-Dere kjenner hverandre. -Nei!
Nei, han sa hva han het for å berolige meg.
Han ga deg mobilen.
Nei.
Jeg ga deg den ikke, og du er fastbundet.
Vær så snill.
Hold kjeft! Jeg må tenke.
Hva skjedde her?
Hvor kom den fra?
Hvordan havnet kulen i veggen?
Hvem skjøt?
Si hvem, ellers dreper jeg deg!
Jeg! Jeg skjøt!
Jeg måtte på toalettet, og han slapp meg løs.
Vi sloss, og jeg klarte å ta fra ham pistolen.
Hvorfor er du her da?
Fordi han overmannet meg og festet meg til sengen igjen.
Han er eks-kjæresten min.
Har han ikke sagt det?
Vet du hva jeg heter?
Nei.
Hva heter jeg?
Jeg vet ikke.
Han sa det.
Han sa ikke hva du het.
-Jo. -Nei.
Si navnet mitt.
Du er andpusten.
Jeg løp opp trappen.
Skal vi sjekke knebelen igjen?
Det er gjort.
Er det?
Går det bra?
Hva gjør du?
Sjekker.
Hva da?
Den må jo virke når vi trenger den.
Si meg en ting...
Hvorfor valgte du henne?
Du valgte henne.
Men du foreslo henne. Hvorfor?
Du vet hvorfor.
Jeg så avisartikkelen.
Du også.
Hva er det?
Noe føles rart.
Hva mener du?
Hun oppførte seg rart.
Hva sa hun?
Sa?
Hvorfor skulle hun si noe?
Du sa jo at hun var rar.
Jeg sa ikke at hun sa noe.
Hva skulle hun sagt?
Ingenting.
Kom hit.
Si at vi er ærlige mot hverandre.
Vi er ærlige mot hverandre.
Ok.
Hent bedøvelsen.
Sjekker du koordinater?
Ja.
Kom igjen.
Gi meg nøklene.
Hvorfor det? Du har nøkler!
Du trenger dem ikke.
Er det et problem?
Nei.
Greit.
Kom igjen.
Hvor da?
For å hente pengene.
Jeg skulle jo bli her.
Du må være med i tilfelle overraskelser.
Hva slags overraskelser?
Hadde jeg bare visst det.
-Men... -Hva?
Hva om vi ikke kommer tilbake?
Vi kommer tilbake.
Men hva om? Da dør hun her.
Hvem bryr seg om det?
Det er bedre å drepe henne.
Ellers kan hun gjenkjenne stemmene våre.
Men ikke hvis hun er død.
Nei.
Kom igjen!
Vent.
Hva?
Skoen min.
Ok.
Er pengene der?
Ja.
Hent dem.
Jeg?
-Hva om de er der? -Det er de ikke.
-Men... -Gå.
Hent pengene!
Vic!
Pengene er ikke her.
De lurte oss.
Faen!
De lurte oss ikke.
Hva med pengene?
De fikk andre koordinater.
Vent!
Hva sa hun?
Vær så snill...
Beklager.
Nei, jeg beklager.
Ikke gjør det.
Hun er gravid med mitt barn.
Hva sa du om meg?
Sa du hva jeg heter?
Bare fornavnet og at vi kjenner hverandre fra fengsel.
Jeg spurte om vi var ærlige mot hverandre.
Ikke gjør det.
Vi gjør som planlagt. Vi henter pengene og sees aldri igjen.
Glem det. Du dummet deg ut. Dette er konsekvensen.
-Lukk øynene. -Vent!
-Lukk øynene! -Vent!
Husker du da vi møttes for første gang?
Jeg var redd, og du beskyttet meg. Du hjalp meg.
Det glemmer jeg aldri.
Tom!
Hjelp meg.
Hjelp!
Hjelp meg!
La oss bli ferdige.
Det er nesten over.
Alt er over.
Giften stanser pusten din.
Du dør raskt.
Vær rolig.
Ro deg ned!
Det gjør vondt i et øyeblikk, og så kjenner du ingenting.
Hva vil du?
Det er din feil.
Barnets død også.
Nei!
Jeg forstår deg ikke.
Vi skulle gjøre det sammen.
Jeg stolte på deg.
Jeg likte deg.
Men du ødela alt.
Vic!
Jeg har noe å si deg.
Jeg bryr meg ikke.
Jo da.
Drit og dra!
Tom!
Tom! Nøklene.
Tom.
Nøklene!
Ja.
Hei!
Tom!
Ja.
Tom!
Tekst: John Friberg