Hjælp!
Giv os din fars mailadresse.
Forhold dig roligt.
Din fars mailadresse.
Forstår du?
Træk vejret roligt. Ind og ud.
Din fars mailadresse.
Martin... M...
...@aol.de.
Og mobilnummeret. Mobilnummeret.
0160...
...928...
...40184.
Igen.
0160928...
...40184.
-Alt i orden? -Ja.
Læg hendes mobil ved de andre ting. Vi får måske brug for det.
OVERFØRER FILER TIL DREV
-Tjek hvert tiende minut. -Ja.
Lås døren efter mig.
Hjælp. Hjælp mig!
Virkede mailadressen?
Intet svar.
-Er hun okay? -Hun har det fint.
Hun må drikke noget.
Du har brug for væske. Jeg tager kneblen ud, så du kan drikke.
Når vi gør det, må du ikke bide, spytte eller skrige.
Ellers må vi bedøve dig og gøre det på en anden måde.
Nik, hvis du har forstået.
Vi vil nødig skade eller dræbe dig.
Men vi er klar til det når som helst.
Forstået?
Nu tager jeg kneblen ud. Skriger du?
Hjælp!
Ingen hører dig. Ingen hjælper dig.
Vi er de eneste, som kan få dig ud herfra. Vi er dine eneste venner nu.
Se på mig.
Forstår du det?
Skriger du, når jeg fjerner hånden?
Godt.
Vi sørger for dig.
Når du skal på toilettet, så gør sådan:
Én finger, hvis du skal tisse, to, hvis du skal mere.
Spis, du mangler energi.
-Jeg er ikke sulten. -Lige meget, spis.
-Spis nu, Tom. -Nej, jeg kan ikke.
Hvad?
Spis.
Jeg er jo ikke sulten.
Du spiser nu.
Okay... Okay.
Jeg siger, jeg ikke er sulten.
Du har ikke spist i ni timer. Du har arbejdet hårdt, men er ikke sulten?
Nej.
-Hvad er der galt? -Ikke noget.
Du må være ærlig, ellers går det her ikke.
-Ja. -Du ved, jeg har planlagt det her længe.
Jeg er bare ikke sulten.
Hvis du ikke er sulten, så undertrykker dine følelser appetitten.
Det betyder, at du tænker for meget.
Om vi gør det ordentligt.
Om vi har begået en fejl, der sender os i fængsel igen.
Om hun kan identificere os, for så er vi på skideren.
Så må vi dræbe hende.
Eller du er blevet blødsøden, når vi endelig gør det.
Du tvivler. Du overvejer at lade hende gå. Allerede.
Stoppe mens vi kan. Før det bliver for svært at komme ud af.
Glem det, okay?
Glem det.
Vi gør det her.
Det er som i fængslet. Du kan ikke komme ud af det.
Det er planen, og planen sker nu.
Tvivl er noget pis, og du ved det. Sig det.
Sig hvad?
Vi gennemfører det.
-Vi gennemfører det. -Sig det igen!
Vi gennemfører det.
Godt.
Spis så. Det bliver en lang nat.
Hvad vil du bruge pengene til?
Det angår ikke dig.
Så. Nu begynder det.
Tjek hvert tiende minut, ikke?
Kneblen er usikker, og hun må ikke blive kvalt.
Og lås døren efter mig.
Jeg kan ikke.
Jeg har brug for privatliv.
Kan du ikke gå ud?
Så vend dig om.
Vil du ikke nok?
Stop. Giv mig pistolen.
Slip mig fri, eller jeg skyder.
Okay, rolig nu.
Jeg giver dig nøglerne.
-Kast dem herover. -Vent!
-Kast dem herover! -Rolig nu. Jeg giver dem til dig.
-Stop der. -Her, tag dem.
-Tag dem. -Nej! Stop der!
-Tag dem. -Stop!
Tom?
Giv mig pistolen.
Hvad gør du her?
Giv den til mig.
Vent... Står du bag det her?
Hvorfor?
Mener du det?
Du ved godt hvorfor. Du har ødelagt mit liv.
Så du kidnappede mig?
Lad mig gå.
-Nej. -Lad mig så gå!
Nej, det er sat i gang. Giv mig så pistolen.
Okay, Tom.
-Vent. -Giv mig den.
Der er noget, jeg må fortælle dig... Tom!
Nej!
Det er din skyld. Du forlod mig.
Og klap så i.
Hvis Vic opdager, at vi kender hinanden, er du død.
Lort...
-Hej. Gik det efter planen? -Ja.
Er hun okay?
Hun har det fint.
Okay.
Han vil ikke betale.
Lort.
Det kommer han til.
Du skal sove lidt.
Hvad? Jeg kan da ikke sove nu.
Du må hvile dig. Det bliver hårdt i morgen.
Og hvem tjekker?
Mig.
Læg dig ned.
Hvis du siger det.
Sov godt.
Tom.
Vågn op.
Op. Jeg har brug for dig.
Måske bløder hun.
Hold fokus.
-Okay, men... -Bare fokusér.
Hent kameraet.
Uanset hvor velforberedt man er, kan der altid ske noget uventet.
Så må man improvisere og få det bedste ud af det.
Eller man har en plan B.
Vi har en plan B.
Din far vil ikke betale.
Så vis ham en gang til, hvad det handler om.
Vi vil...
...amputere din lillefinger lige over det midterste led.
Nej!
-Nej... -Det vil gøre ondt.
Men det er ikke livsfarligt.
Du mister ikke meget blod, og vi opbevarer fingeren...
...nedkølet herinde.
Fingeren kan sys på igen inden for 24 timer.
Hvis far betaler.
Nej!
Tænd for kameraet.
Lad være!
Sig det til din far.
Nej!
De skærer fingeren af mig. Gør som de siger.
Hjælp mig, far.
Lad være. Nej.
Far, jeg elsker dig, og jeg er ked af vores stridigheder.
Vil du ikke nok hjælpe mig?
Far. Jeg er gravid.
Fire måneder henne.
Lad mig ikke i stikken.
Lad mig nu ikke i stikken!
Hjælp mig!
Lad være!
Nej!
Det er vist nok.
Vil I ikke nok...?
-Gør det ikke igen. -Hvad?
Jeg bestemmer.
Okay.
Men vi fik det, vi skulle bruge.
Nej!
Far. Far...
Nej!
Nej! Far... Jeg er gravid.
Fire måneder henne.
Vil du ikke nok?
Hjælp mig!
Lad være! Vil du ikke nok? Gør som de siger.
Det virker.
Okay.
Hun var et godt valg.
Ja.
Du mangler vitaminer.
Tom.
-Hvad? -Din maske.
Nå ja.
Du må spise noget.
Det er minestrone.
Det er stadig varmt.
Han skal made mig.
Nej.
Jeg skal nok.
Kom nu.
Det er snart overstået.
Hvad er der?
Hvad sker der?
Ikke noget.
Der kan du se.
Det er nemmere at lege med.
Hvad laver du?
Gå ud igen.
Hvad laver du?
Giv mig den.
Jeg sagde, du skulle give mig den.
Bind hende igen.
Hvad er der med dig?
Ikke noget.
-Sikker? -Ja.
Noget er galt.
Nej. Jeg er bare lidt nervøs.
-Hvorfor? -På grund af spændingen.
Du skal holde fokus, Tom.
Det gør jeg.
-100 procent. -Er du sikker?
Jeg har det helt fint.
Tag dig sammen.
Klart.
Hvor skal du hen?
Ud at tisse. Er det okay?
-Tom? -Ja?
Tom?
Tom, hvad foregår der?
-Intet. Alt i orden. -Er du sikker?
Ja. Jeg er klar om et øjeblik.
Tom!
Åbn døren!
-Hvad laver du? -Ikke noget.
Åbn så den skide dør!
Tom!
Jeg kommer ind.
Hvad fanden?
-Hvorfor åbnede du ikke? Jeg blev nervøs. -Jeg var jo næsten færdig.
Det gad ikke skylle ud.
Jeg troede, du bare skulle tisse?
Det troede jeg også.
Jeg kan ikke lugte noget.
Jeg har en god fordøjelse.
Mit lort lugter bare ikke.
Det er adrenalinen.
Når du pludselig skal skide, og det smager bittert. Adrenalin.
Jeg plejede altid at have det sådan.
Virkelig?
Det går over. Slap af.
Jeg sender filmen, og så ringer jeg og aftaler nærmere.
Så begynder det.
Når jeg er tilbage, må det gå stærkt.
Vi fører hende ud og ned til vognen.
Om to dage er det her lort overstået.
Endegyldigt.
Så er det overstået.
Og vi er frie og rige.
Det lyder godt.
Vi klarer den.
-Ja. -Sikker?
Sikker.
Hvorfor lyver du?
-Hvad? -Graviditeten.
Skulle jeg tro på det pis?
Glem det.
Vent, Tom.
Mærk efter.
Kom.
Mærk efter.
Ordentligt.
Jeg kan allerede mærke det.
En smule.
Kan du mærke noget?
Jeg mærker intet.
Fordi der intet er. Fordi du lyver igen.
-Tom... -Hold kæft.
Og hvorfor sagde du ikke noget?
Fordi jeg ikke ville.
Fordi du var forsvundet igen. Sammen med en anden, som sædvanlig?
Og så var du i fængsel.
Tom.
Hvor er ham den anden?
Han er ude.
-Han telefonerer. -Hvornår er han tilbage?
Om en halv time, måske før.
-Du sagde ikke, at vi kender hinanden? -Selvfølgelig ikke.
Jeg sagde, jeg havde læst dit navn i en artikel om din far.
-Hvad? -Han sagde, du var perfekt.
-Rig far, kvinde, ung, enebarn. -Hvad?
-Du opfyldte alle kriterier. -Kriterier?
Vic har planlagt det længe. Han talte ikke om andet i fængslet.
Da vi kom ud, så vi os om efter et offer.
-Og du foreslog mig? -Ja.
Er du blevet helt skør? Hvorfor?
Jeg var i fængsel. Jeg ventede sgu på dig hver eneste dag.
Ingen besøg, ingen forklaring, ingenting! Rend mig, Stella!
Jeg burde have vidst bedre.
Lige præcis!
Åbn dine øjne for en gangs skyld. Det er altid nogen andres skyld.
Du lovede, at du ville holde op med alt det lort.
Indbruddene, dine idiotiske venner.
Og så kommer politiet pludselig og anholder dig.
Og da sagde du, du ville hjælpe mig!
Hvad skulle jeg gøre?
Da jeg opdagede, jeg var gravid,
vidste jeg, du var dårlig for både barnet og mig.
Jeg kender dig. Man kan ikke stole på dig, Tom.
Så snart der er problemer, skrider du.
Præcis. Men får jeg penge, kan jeg skride for altid.
Er det planen? Det er ren lort.
Virkelig?
Skal jeg skrive fængslet på mit CV, søge job og arbejde mig op?
Glem det.
Men din far er et rigt svin, der ikke engang gider bruge penge på sin datter.
Ikke engang på hendes løsesum.
Hvordan kommer vi ud?
Tom, hvad med vores barn?
Hold op. Du tror ikke engang selv på det.
Okay, så kig efter.
Se på aftalerne med lægen på min telefon.
Glem det.
Hvis jeg kommer batteriet i, kan politiet finde den.
Men det ved du jo allerede.
Tom!
Stella!
Stella.
Øjeblik.
Stella?
Stella, er du okay?
Kom her, sæt dig op.
Nej, lad være!
Vil du ikke godt lade være? Undskyld.
Nej. Stella, lad være!
Bliv her, Stella!
Stella! Kom tilbage!
Hjælp!
Stella!
-Lort. -Bliv her, Stella!
Nej!
Du slår os begge to ihjel, Stella!
Berlins politi.
-Hallo? -Stella!
Jeg er blevet kidnappet. Mit navn er Stella Mertens.
-Lort! -Jeg er låst inde.
Kan I lokalisere opkaldet?
Jeg ved ikke, hvor jeg er.
Nej, I må komme nu! Med det samme!
Han er snart tilbage. Han slår mig ihjel.
Nej, det er der ikke tid til.
Hallo?
-Stella? -Kan De høre mig?
Jeg kan måske få fat i nøglen.
Jeg ved godt, jeg har kvajet mig.
Hold din kæft.
Jeg var bare så vred.
Du er skør.
Du kidnapper mig og vil skære fingeren af mig?
Jeg kender dig ikke.
Læg dig.
Lort.
Stella?
Pis.
Lort.
Okay...
Bare gør som vi siger.
Så sker der ikke noget.
Bad lad være med at lyve.
-Jeg troede ikke, du kom tilbage. -Hvad?
Vrøvl.
Er alt i orden?
Hun brækkede sig med kneblen i munden.
Nok på grund af maden.
Men jeg opdagede det hurtigt.
Hun sover nu.
Okay.
Fik du fat i faren? Fik han filmen?
Sig det nu.
Vic.
Tiden er inde.
Har han pengene?
Vi mangler bare stedet.
For satan...
Vi må få hende ud til bådehuset.
Hvornår?
Nu.
-Lige nu? -Lige nu. Faren betaler.
Okay.
Fedt.
Ja.
Ja, det er fedt.
Jeg var så nervøs. Jeg regnede ikke med det.
Men vi gjorde det. Efter planen.
I morgen har vi fire millioner.
Vi ses ikke igen. Det er næsten synd. Men forestil dig fire millioner.
Det kan jeg ikke.
Jeg vil til Mexico.
Med pengene.
Jeg har en gammel ven der.
Han viste mig engang et billede. Han bor lige ved Stillehavet.
Der skinner solen altid.
Det lyder godt.
Hvis du vil...
Tænk over det.
Lad os gøre det færdigt
GRAVIDITETSJOURNAL
EFTERNAVN: MERTENS FORNAVN: STELLA
Nu begynder det.
Hvor har du den fra?
Hvorfra? Sig det.
Jeg ved det ikke.
Politiet...
Du har ringet til politiet. Er de skide pansere på vej?
Du ringede sgu til politiet.
-Nej. -Sig sandheden.
Nej.
Sig sandheden.
Nej. Hvordan? Jeg er bundet.
Hvorfor gav han dig telefonen?
Det ved jeg ikke.
Sig det.
Sig sandheden.
-Hvorfor gav han dig telefonen? -Jeg ved det ikke.
Tom!
Hvorfra kender du hans navn?
UDGANG
-I kender hinanden. -Nej.
Nej, han fortalte mig bare sit navn for at berolige mig.
Han gav dig mobilen.
Nej.
Jeg gav den ikke til dig, og du er bundet.
Hold op.
Hold kæft. Jeg skal tænke.
Hvad er der sket?
Hvordan endte den her?
Hvordan endte kuglen i væggen?
Hvem har skudt herinde?
Sig det, eller jeg dræber dig.
Det var mig! Jeg skød!
Jeg skulle på WC. Han låste håndjernene op.
Vi sloges, og jeg fik fat i pistolen.
Hvorfor er du her så nu?
Han overmandede mig og spændte mig fast til sengen igen.
Han er min ekskæreste.
Det har han ikke fortalt dig?
Kender du mit navn?
Nej.
Hvad hedder jeg?
Det ved jeg ikke.
Han har sagt det.
Han gav mig ikke dit navn.
-Jo, han gjorde. -Nej.
Sig mit navn.
Du er forpustet.
Jeg løb op ad trappen.
Skal vi tjekke kneblen igen?
Det har jeg gjort.
Har du?
Er hun okay?
Hvad laver du?
Tjekker.
Hvad?
Den skal virke, når vi har brug for den, ikke?
Tom, sig mig lige...
Hvorfor valgte du hende?
Jeg valgte hende ikke. Det gjorde du.
Men du foreslog hende. Hvorfor?
Du ved godt hvorfor.
Jeg så avisartiklen.
Du så den også.
Hvad handler det om?
Der er noget galt.
Hvad mener du?
Hun opførte sig sært.
-Hvad sagde hun? -Sagde?
Hvorfor skulle hun sige noget?
-Du sagde lige, hun var sær. -Men jeg sagde ikke, hun sagde noget.
Hvad skulle hun sige?
Ingenting, vel.
Kom her.
Kom her, Tom.
Sig, vi er ærlige overfor hinanden.
Vi er ærlige overfor hinanden.
Okay.
Hent bedøvelsesmidlet.
Tjekker du koordinaterne igen?
Ja.
Lad os rykke.
Giv mig dine nøgler.
-Hvorfor? Du har dine egne. -Du behøver dem ikke mere.
Er det et problem?
-Nej, intet problem. -Fint.
Kom så.
-Hvorhen? -Ud og hente pengene.
Planen var, at jeg blev her.
Jeg skal bruge dig, hvis der er overraskelser.
Hvilke overraskelser?
Hvis jeg vidste det, var det ikke overraskelser.
-Men... -Hvad?
Hvad hvis noget sker, og vi ikke vender tilbage?
-Vi kommer tilbage. -Men hvis vi ikke gør? Så dør hun her.
Hvad med hende, hvis ikke vi klarer den?
Det er bedst at dræbe hende.
Ellers kan hun genkende vores stemmer.
Men ikke, hvis hun er død, vel?
Nej.
Afsted.
Øjeblik.
Hvad?
Min sko.
Okay.
Er pengene her allerede?
Ja.
Hent dem.
Mig?
-Hvis de nu venter på os? -Det gør de ikke.
-Men... -Afsted.
Hent pengene.
Vic.
Pengene er her ikke, Vic!
De har snydt os.
Lort.
De har ikke snydt os.
Hvorfor er pengene der så ikke?
De fik andre koordinater.
Vent, Vic!
Hvad sagde hun?
Kom nu...
-Jeg er ked af det. -Nej, jeg er ked af det.
Gør det ikke.
Hun er gravid med mig.
Hvad sagde du om mig?
Nævnte du mit navn?
Kun dit fornavn, og at vi kender hinanden fra fængslet.
Jeg spurgte, om vi var ærlige overfor hinanden.
Du behøver ikke.
Vi følger planen. Vi henter pengene og ses aldrig mere.
Glem det. Du kvajede dig. Det her er konsekvensen.
-Luk øjnene. -Vent nu, Vic.
-Luk øjnene. -Vent.
Husker du, da vi mødte hinanden i fængslet?
Jeg var så bange, og du beskyttede mig. Du hjalp mig.
Det glemmer jeg aldrig.
Tom!
Hjælp mig!
Hjælp!
Hjælp mig!
Nu gør vi det færdigt.
Det er snart forbi.
Alt er snart forbi.
Giften stopper dit åndedrag.
Derefter dør du hurtigt.
Rolig nu.
Rolig.
Fald ned!
Det gør ondt et kort øjeblik, og så føler du ikke længere noget.
Hvad vil du her?
Hendes død er din skyld.
Og hendes barns død.
Nej!
Jeg forstår dig ikke, Tom.
Jeg troede, vi var sammen om det.
Jeg stolede på dig.
Jeg kunne lide dig.
Men du ødelagde det hele.
Vic...
Jeg må fortælle dig noget.
-Jeg er ligeglad nu. -Vel er du ej.
Rend mig i røven.
Tom.
Tom!
Tom! Nøglerne, Tom!
Tom!
Nøglerne, Tom!
Ja.
Tom!
Ja.
Tom!
Tekster af: Mads Pedersen