NETFLIX PREDSTAVLJA
Oj!
Ima li koga?
Kriste Bože!
Daj ruku.
Ispruži je.
Dobro.
Pokušaj ponovno.
Hajde!
Ostani ovdje, dovest ću pomoć.
NAKON TRIDESET GODINA
Obriši prašinu.
Dobro jutro, družino!
Molim vas da iziđete i odložite sve nepotrebne stvari.
Znate na što ciljam.
Tako stoji u pravilniku.
Za mnom.
Elektroničke uređaje odložite ovdje.
-Julek Rosiejka. -Slovkaj mi.
R-O-S-I-E-J-K-A.
Šalio sam se.
-Sokołowski. -Poput onih kobasica.
Mrzim ih.
-Sljedeći! -Kowalczyk.
-Hvala. -Czajka.
Brže malo, imamo pametnijeg posla.
I tablet. Hajde, brže malo!
-A ako se zagubi? -Ma ti ćeš se zagubiti.
Aniela Turek.
-Samo malo! -Aniela Turek.
-Daj ga. -Zabilježeno.
Wójcik.
-Brže malo. Prezime? -Wrońska.
Čemu snuždeno lice? U kampu si.
-Zosia Wolska. -Opet tužna.
Pokupite stvari i okupite se ovdje!
Hajde, čovječe. Naprijed.
-Sljedeći. -Pokupite prtljagu iz busa!
Hajde, malo živahnije. Idemo!
Neki su ovdje već drugi ili treći put.
Robert.
Nimalo me ne čudi.
Priznajem da se veselim zbog toga.
Znači da je ovo svrhovito i zabavno.
Želim da vam ovaj kamp bude poput godišnjeg odmora.
Zabavljat ćemo se, steći nove prijatelje,
uživati u prirodi dok se nosimo s problemima.
A zašto ste ovdje?
Jer ste ovisni o mobitelima i prijenosnim računalima!
O elektronici, o tehnologiji!
Je li se toliko teško odlogirati?
U ovom ćete kampu shvatiti da je to jednostavno,
ali je ujedno ugodno i izvrsno!
Steći ćete nove vještine.
Ponovno ćete otkriti sebe.
Djeco, dobro nam došli
u Adrenalin, kamp opstanka u prirodi, bez interneta.
Bravo!
-Izvoli. -Svi ćete izvući broj!
Življe malo.
Svaki broj označuje skupinu kojoj pripadate.
-Koji je najbolji? -Imate različite zadatke,
ali je svima zajednički cilj.
Pustolovina!
Bit ćete u divljini i prepušteni sebi.
Daleko od civilizacije.
I ja sam četiri.
Suočit ćete se s mnogim opasnostima na svakome koraku.
Nabasat ćete na zvijeri. Možda i na lude mještane.
Tjedan pustolovina, zabave i brojnih mogućnosti.
A sve to bez pristupa internetu.
Adrenalin!
Gitara je raštimana, provjeri je.
Roberte.
-Imamo samo senf. -Nudite li veganske kobasice?
Kvragu, ne jedem meso!
U redu je.
Sviraj.
-Ja ću senf. -Senf i kečap.
-Želiš li veću ili manju kobasicu? -Veću.
A sad svi zapjevajmo.
-Kečap ili senf? -Senf.
Svi znate ovu stvar.
-S kruhom ili bez? -S kruhom.
-Pridružite se! -S kruhom.
Bit će fora provesti jedan tjedan bez Instagrama.
Ne čitaš o tome
tko je u New Yorku, na Baliju ili Šri Lanki,
tko je trčao maraton,
jeo halibuta sa sušenim rajčicama i zelenom paprikom.
Tad se osjećam ništavno, jer trčim samo
kad dizalo ne radi. Tijekom praznika jeo sam tjesteninu s kečapom.
Ovdje nisi svjestan toga. Detoksikacija.
Bok!
Ewa, dođi ovamo!
Pozor, kamperi!
Gasimo svjetla za petnaest minuta.
ADRENALIN KAMP OPSTANKA U PRIRODI
Buđenje!
-Topla voda! -Stižem!
To je moj toaletni papir!
MUŠKI ZAHOD
Bože presveti, molim te,
zagovorom Majke Božje i presvetih anđela
smiluj se svima nama i izgoni zlo
iz srdaca ovih mladih ovisnika.
Mukom našeg spasitelja Isusa Krista koji je krv prolio za sve nas,
ranama svojim i mukom na križu.
Isuse, molimo te da pošalješ anđele, kako bi oni
protjerali zle sile čovječanstva u pakleni oganj.
Neka kraljevstvo tvoje ispuni srca tvojih podanika
i očisti ih od poganih ovisnosti.
Bok!
Zovem se Iza i vodit ću vašu skupinu.
Cure, je li vam ugodno?
Hvala.
Planinarit ćemo tri dana. To će biti vraški izazovno
pa ćemo ići skupa, ali i držati korak s ostalima.
Je li to jasno?
Tko je najsporiji među vama?
I zašto ga svi gledate? Kako se zoveš?
-Julek. -Julek?
Vidjet ćete kako će vas iznenaditi. Krećemo!
Bok.
Imaš ogrlicu poput modela T-800.
Molim?
T-800. Arnold iz Terminatora.
To je samo obiteljska uspomena.
Poput T-800. I sličiš Sari Connor.
Nije li ona plavuša?
Mislio sam na lice.
"Ja sam kibernetsko biće.
Moj je zadatak da te čuvam."
"Vratit ću se."
-Baviš se sportom? -Ne.
-Ti? -A, znaš...
I ne baš.
Izgledaš kao da si sportski tip.
A, znaš...
U slobodno vrijeme...
Tako, znači.
Teretana i bazen svaki dan, a vikendom maratoni, zar ne?
Da.
Katkad plivam, a katkad vozim bicikl.
Daniele?
Da?
-Voliš li selfieje? -Isuse!
Molim?
Voliš li selfieje?
-Odjebi, stari. -Voliš to, zar ne?
-Briješ li i noge? -Bartek, pusti ga na miru.
-Daniele? -Obrijat ću tvoje.
Biciklisti briju noge, možda si profesionalac.
-Bartek! -Možda voliš pušiti kurac.
Isuse. Bartek!
-Jesi pri sebi? -Što ti je?
Sve u redu? Isti ste.
Dobro.
U redu. Očistit ćemo ranu.
Dobro. To je dovoljno.
Dodaj mi one dvije.
Eto.
Maca popapala jezik?
Dobro.
A sad...
Bože, nemam škara.
To je to. Krenimo.
Možeš li ustati?
-Oprosti. -Pretjerao sam.
Mogu piškiti?
Požuri.
Spremimo se.
Naprtnjače na leđa.
Pomogni mi.
U kurac!
Jebote!
Sranje.
Dođite ovamo!
-Lovci? -Ne.
To nije njihovo djelo.
Mesožder.
I to golemi.
U Poljskoj svake godine nestane petnaest tisuća ljudi,
a trećina ih nestane u šumi.
-Doprinijet ćemo statistici. -Nisi duhovit.
Je li ovo prvi put da si u šumi?
-Opusti se malo. -Tako je.
Životinje ne napadaju samo tako. Čuvat će nas moj Miško.
Krećemo!
Fuj!
Ono s jelenom bilo je nevjerojatno.
Jesi gledala Američkog vukodlaka u Londonu?
Priča ide ovako:
dvojica pješače šumom.
Hodaju i odjednom začuju režanje.
Poput psa, zeca ili vuka.
Zanemare to i nastave pješačiti.
Ali ponovno se začuje režanje, ali čuju ga posvuda.
Nastave dalje, a zatim jednoga nešto napadne.
Odgrize mu ruku...
Daniele?
-Da? -Ne znam kako ovo narediti.
Možda ovako?
Ja ću to sastaviti.
Idem plivati, osjećam se prljavo poslije šetnje.
Julek, zašto si ovdje?
-Zbog igara. -Računalnih?
I konzolaških.
Hajde, Julek.
Svi sudjeluju.
Hajde.
Igram videoigre.
Drugoplasirani sam igrač u Poljskoj.
Emitiram uživo dok igram, održavam kanal na Youtubeu.
-Planirao... -Koliko pretplatnika?
-Trebao sam u Koreju... -Koliko pretplatnika?
-I ja imam kanal. -Imam 900 334 pretplatnika.
A ti?
-Otprilike jednako. -Julek, nastavi.
Pričao si o Koreji.
Planirao sam sudjelovati na turniru,
ali su moji roditelji ukinuli pristup internetu i poslali me ovamo.
-Uvjetna kazna. -Imaju kampove i u Koreji.
Šalio sam se.
Možeš osvojiti pola milijuna dolara.
Znači, ispisao si se iz škole
jer si pretjerao s internetom.
Je li još netko zbog toga imao problema u školi?
Nitko.
I mislila sam. A čujem da ste svi zato pali.
Zosia je sljedeća.
Zosia Wolska.
Što piše ovdje?
Zosia.
Zosia...
Možemo to i sutra.
Ili kad budeš spremna. Može?
-Jeste čuli nešto? -Što?
-Tiho... -Ondje je nešto.
Sjedi.
Ne mičite se.
Gđice Izo!
-Molim? -Oprezno.
Pametno.
Presladak je.
Lisac.
Da ste ga barem vidjeli. Dosta danas.
-Napunili ste gaće. -Počinak!
Dimi dim.
To je to.
Isuse.
Zadat ćeš mi srčani.
Ne mogu spavati zbog buke.
Kakve buke?
Cvrčci, sove,
krpelji i tko zna što.
-A ti? -Opuštam se.
Vidim. Daj dim.
Pušiš?
Imena su nam slična.
Zbilja?
Daniel i Aniela. Dodaj D, oduzmi A.
Slučajnost? Ne bih rekla. Imaš li djevojku?
Ne. Hoću reći, imam.
Katkad. Znaš kako to ide.
Ne znam.
Pa...
Hodam s nekoliko njih. Ovisi koji je dan.
I ja imam nešto.
Znaš što?
Pa?
-Što "pa"? -Želiš li da ti pomognem?
Nema potrebe. Hoću reći...
Ne.
Ne treba.
Što je bilo?
Ma, ništa.
Jesi gej?
Nisam.
Samo što...
Napet sam.
Ne znam.
Ne!
Ti si djevac?
-A rekao si da imaš djevojku. -Imam.
Ali preko interneta.
Seksao si se samo putem interneta?
Oprosti.
Slobodno me zovi učiteljicom.
I, dojmovi?
Moram spavati.
Ponovit ćemo ovo, zar ne?
Možda. Laku noć!
Hvala.
Samo malo.
Da ovo izvadim.
Dobro.
Prije nego što zaspim.
PRONAĐI LJUBAV MARTA
PRONAĐI LJUBAV AGUŚ
Julek! Probudi Zosiu i Daniela.
-Nije ovdje. -Kako to?
Naprosto nije u šatoru.
-Možda brije noge. -Pa gdje je onda?
Je li itko vidio Daniela?
-Je li rekao da će otići? -Odakle da znam?
-Tko ga je posljednji vidio? -Možda mu se nešto dogodilo?
Dobro. Tko ga je posljednji vidio?
Ja. Sjedili smo uz jezero.
I?
"I sad sam trudna."
Pokaži mi gdje točno.
To nije moje.
-Što ste još radili? -Ništa.
Nešto ste zacijelo radili.
Sjedili smo, razgovarali, a zatim sam otišla spavati.
Fora.
O čemu ste pričali?
Goni se.
-Zašto mi ne želiš reći? -Odjebi.
Hej!
Pogledajte ovo.
Izgleda poput krvi.
-Ovo je nešto gadno. -Što se dogodilo?
Krv.
Ne, to je...
-Što? -To je vjerojatno smola.
-Smola takve boje? -Da, razna drveća izlučuju sokove.
-Kako ih zovemo? -Takvo drveće ne raste u Poljskoj.
-Katkad rastu. -Ma gdje?
-Ovdje. -To je krv.
Ne. To je...
Prestanite paničariti. Jasno?
-Potražit ćemo ga. -Ili se vratiti.
Ti se vrati, a mi ćemo ga tražiti.
Glasujmo. Ja sam za povratak.
Prestanite paničariti. Dobro.
Bartek i Aniela ostat će ovdje u slučaju da se Daniel pojavi.
Nemojte nikamo, je li to jasno?
-Zosia i ja izvidjet ćemo. -Razdvojit ćemo se?
-Moramo. -Mogu li nešto reći?
-Kratko. -U filmovima strave
kad se skupina razdvoji, ljudi počnu umirati.
Julek, ma daj!
Opusti se.
Opustio bih se kad bismo zvali policiju.
Nemamo mobitele.
Ne pronađemo li ga unutar jednog sata, vraćamo se u bazu. Jasno?
-Da. -Idemo.
-A što ću ja? -Ne znam. Ostani.
Čekaj policiju.
Pušiona.
Daniele!
-Mogu još nešto reći? -Ne možeš!
U hororima uvijek postoji šest smrtnih grijeha.
Znatiželja. "Pitam se što je unutra, idem to provjeriti."
Nevjerica.
"To sam samo zamislio, nemam se čega bojati."
Samopouzdanje. "Ulazim. Zašto ne?"
To je treći grijeh.
Četvrti je grijeh taj da ružni ljudi nikad ne prežive.
Peti je seks.
Seks je smrtna kazna.
A šesti je razdvajanje, baš poput ovog što sad činimo.
Ja ću.
Hvala.
Što ako se ne vrate?
Zašto se ne bi vratili?
Pojma nemam.
Pretpostavka.
Da smo sami ovdje,
što bi učinila?
Što je to?
Upadajmo.
-Ali to je privatni posjed. -Julek!
Prestani. Možda su vidjeli Daniela.
Neću se moći provući.
Ima li koga?
Ovo je jebeni kaos.
Ima li koga?
Dobro jutro!
Ima li koga?
Oprosti.
Nema nikoga, vratimo se.
-Jesi čula? -Jesam.
Hej, maleni.
Samo malo...
Gđice Izo...
Zosia, oprezno.
Isuse.
Netko dolazi!
Odjebimo odavde.
-Dolazi. -Brzo, sakrij se!
Netko je ovdje, jebem ti!
Tiho!
-Smiri se. Saberi se. -U kurac.
Brže!
-Ne mogu se popeti! -Julek!
-Brže! -Možeš se provući.
Brže!
Gđice Izo!
Bježite!
Hajde, ćufto, jebem ti mater!
-U kurac. -Gđice Izo?
Oduvijek sam znao da sam gej.
Toga si naprosto svjestan.
Ali svejedno to moram kriti.
Pokušaj biti gej u ovoj državi.
Pušiona.
-Nemoj to uzimati k srcu. -Zbilja?
Ti si drag, pametan dečko.
I mene nazivaju kojekakvim imenima.
Glupača, plavuša.
Dobra samo za seks.
Ne držim se pravila i to mi odgovara.
Ali duboko u sebi priželjkujem...
Pravu ljubav.
Istinsku ljubav.
Juri li za nama?
Što ćemo sad?
Pojma nemam.
Gotovi smo.
Gotovi smo. Što ćemo sad?
Jebeni mještani u poljskoj prćiji. Kojeg vraga radim ovdje?
Rekao sam vam da ne idemo ovamo.
-Nitko me nije slušao! Želim kući. -Julek!
Priberi se.
Julek.
Sve će biti u redu. Samo se priberi.
-Vratimo se po Danielov mobitel. -Nemojmo.
Molim te.
Dobro, slušaj me. Ovako ćemo.
Idemo dalje i tražit ćemo pomoć.
Uspjet ćemo.
Obećavaš?
Obećavam.
Moj otac ništa ne primjećuje.
Lakše bi povjerovao da sam ekstremni desničar nego peder.
Tako me on vidi.
Čak i kad pozovem dečka kući,
on misli da je to prijatelj.
Sve i da ga zgrabim za guzu pred njime,
tko zna što bi pomislio.
Možda da se tako pozdravljaju mačo muškarci.
Taj tip
nema veze sa stvarnošću.
Vratimo se Anieli i Barteku, ako su uopće živi.
-Nemoj tako! -Ionako ih ne bismo pronašli.
Pojma nemamo gdje smo, lutamo naokolo.
Glad će nas dokrajčiti ako nas ne ubije debeli.
Ne mogu nas zamisliti kako pecamo, jedemo mahovinu ili beremo gljive.
-Jadna gđica Iza... -Začepi!
Ima li koga?
Otvorite!
Dobro jutro. Možete nam pomoći?
Naši su prijatelji mrtvi.
Dogodila se nesreća i trebamo pomoć. Možemo li ući?
Vrata!
Imate li telefon? Trebamo nazvati nekoga.
Kažite što se dogodilo.
Ne znam kako to opisati, jer će zvučati čudno...
-Ne biste nam vjerovali. -Svega sam se nagledao.
Naletjeli smo na jebenu nakazu, bio je sav izobličen.
Napao nas je, a zatim ubio našeg prijatelja i voditeljicu kampa.
Molim? "Ubio"?
Nešto je sjebano, a ljudi umiru.
Jesi pio? Jesi se drogirao?
Nisam.
Dobro.
Smiri se.
Ne mogu! Moram nazvati policiju ili nekoga.
Inače smo nadrapali.
Sjedite.
Nemam telefon.
Imam mobitel, ali ne hvata signal.
Pokušat ćemo putem telefona.
Nema signala.
U posljednje su nas vrijeme snašle oluje.
Možda bismo trebali do policijske postaje.
Ali tvrdiš da netko ubija ljude.
Je li to onda sigurno?
Smiri se.
Hajde.
Bok.
Sjećam te se od prošle godine.
Znam takve poput tebe.
Posesivne...
Privlačne...
Spremne da namame ostale.
Ti si poput...
Pošasti.
Čekaj.
Isuse!
Ne znate s kim imate posla.
Davno sam ih susreo.
Ostavili su mi uspomenu na taj susret.
Imat ću je dok sam živ.
Oni?
Dvojica.
Molim?
Ovdje je nekoć živjela obitelj.
Majka i dva sina. Blizanci.
Živjeli su u bijedi, ali su se voljeli.
Bili su sretni.
Sve je bilo dobro do jednog kobnog popodneva.
Opa.
"Nekoć davno,
u tmurnoj kolibi,
živjela je vještica ružna k'o vrag.
Jela je djevojčice za doručak,
a dječake za večeru.
Jahala je na metli
do sela i natrag,
kako bi napunila vreću debeljuškastom dječicom.
Prije nego što bi ih ubacila u kotao,
zapjevala bi im sljedeći stih:
Nitko noćas ne sniva u šumi.
Nitko noćas ne sniva u šumi."
Laku noć.
-Laku noć, mamice. -Nitko noćas ne sniva u šumi.
Nitko noćas ne sniva u šumi.
U ime...
Dečki?
Bila je potresena.
Bacila ih je u okove i zaključala u podrum
kako nitko ne bi saznao što se dogodilo.
I kako ne bi mogli izići.
I poslije mnogo godina hranila ih je i skrivala.
Sve dok nije poludjela.
Svatko bi poludio.
Jadna žena, nevina kao dijete.
Bila je sluđena.
Moramo potražiti pomoć.
Ako želite preživjeti, ostanite ovdje.
Imam oružje i hranu.
I što, samo čekamo?
-Možda to nije loša zamisao? -Idite ako želite.
Pješačit ćete dva dana do najbližeg sela.
Kako god želite.
Vaš izbor.
Ne možemo samo čekati.
Idemo po Danielov mobitel. Nemamo drugog izbora.
Zosia, pazi se.
-Što radi? -Natrag!
-Je li ondje? -Šuti!
Saberi se! Ovako ćemo.
-Čekat ćemo da ode. -Što ako ostane cijeli tjedan?
Imaš li bolju zamisao?
Julek!
Odvratit ću mu pažnju sprijeda pa ćeš moći upasti.
-Dobro. -Omest ću ga, a ti uzmi mobitel.
Dobro.
Ne, stani!
-Što ako krene za tobom? -Trčat ću.
-Vidimo se. -Julek...
Možeš li trčati?
Zosia, uspjet ćemo, zar ne?
Uspjet ćemo.
-Dobro. -Čekaj!
Uzmi ovo. Za svaki slučaj.
Otvaraj, debela šupčino!
Oj!
Pusti je!
Oprosti mi.
Julek!
U kurac!
Julek!
Čekaj, pozvat ću pomoć. Sve će biti u redu.
Julek...
Tiho...
Što?
Ne razumijem.
Ništa ne razumijem.
Sve će biti u redu.
Bit će u redu.
Sarah Connor...
To nije iz Terminatora.
To je kapetan Morž.
Pronašla sam ga na praznicima koje sam provela s roditeljima.
Sestra ga je zvala kapetanom Moržem.
Molim te, okončaj ovo.
Ubij me.
Ne. Ne mogu.
Ne...
Ne!
Hajde, uđi, mamu ti jebem.
Posljednja je dojava bila od uspaničarenog tipa
koji je dojavio da crnac popravlja vodovod.
I da je žena vozila autobus.
Žena za volanom?
Svake prijestupne dogodi se nešto ozbiljno.
Zatekao sam glupog pijanca za volanom.
Svaki se put ispostavi da ima oca na visokoj funkciji.
pa dobijem samo hrpu govana umjesto medalje.
Dragi policajče, ovo je Poljska, a ne Poroci Miamija.
Posljednji put kad sam zapucao?
Na obuci 1992. godine.
Moj je brat također postao policajac,
ali je ubrzo to odjebao i otvorio automehaničarsku radionicu.
Pametno, jer mogu popraviti auto o svome trošku.
Stalno šaljem zahtjeve za novi auto.
Ali ništa od toga.
I tako služim u policiji.
Život mi klizi kroz prste iz dana u dan.
Ništa nisam postignuo.
Dobro.
Dušo moja, odoh ja.
Vidimo se u utorak.
Hvala ti, Janeczka.
237?
Ovdje 237.
Pripazi na Mariusza i njegovog brata.
Netko ih je vidio u odorama iz Drugog svjetskog rata
kako u šumi slave Hitlerov rođendan.
Primljeno.
-Bože! -Upomoć!
Pomognite mi!
-Molim vas, upomoć! -Dijete drago...
Što se dogodilo? Što je bilo?
Jesu li te ozlijedili?
Sranje!
Odmah se vraćam.
Pozorniče!
Gospodine?
Jeste dobro?
Pozorniče!
U pičku materinu!
Baci to. Policija!
Jebem ti!
Himna.
Kako ono ide?
Zlatne zrake sjaje oko nas
Bijeli orao leti nad nama
Uzdignimo glavu ponosno
Gledajmo u amblem, gledajmo u križ
Izgradit ćemo novu Poljsku...
Samo malo. Sad ide teži dio.
Mi smo...
Mi smo budućnost, mi smo ludi!
"Ljudi."
Bog, ponos i domovina.
-Tako je. -Volim Poljsku.
Hej.
Vepar?
Vepar. Osvijetli ga.
Prijevod titlova: Ante Prskalo