‎UN FILM ORIGINAL NETFLIX
‎Ăsta sunt eu.
‎Arăt ca orice bărbat.
‎Totuși, e ceva care mă face diferit.
‎Am o inimă prea mare.
‎Inima medie are 12 cm lungime ‎și 9 cm lățime.
‎Și a mea la fel,
‎dar suferă de o anomalie rară.
‎Inima mea e capabilă ‎de mult mai multă iubire
‎decât a oricui altcuiva.
‎În ambulanța pe care ați văzut-o e Paula.
‎Prima mea iubire.
‎- A căzut de pe bară? ‎- Da.
‎Ai tăi sunt în drum spre spital.
‎Am început să ieșim în „Cerebro”, ‎la Bariloche.
‎- Nu. Atenție, e alcool. Nu! ‎- E alcool!
‎Paula e viața mea.
‎Știe să mă facă fericit. Și eu, pe ea.
‎Ne potrivim perfect.
‎Ăsta-s tot eu.
‎Șeful Traumatologiei ‎de la Spitalul Municipal din Mar del Plata
‎unde lucrez de luni până joi.
‎Azi e joi.
‎- Alo? ‎- Spune-mi c-ai plecat.
‎Nu începe. Plec în zece minute.
‎- Nu întârzia. Avem musafiri. ‎- Pe cine ai invitat?
‎Voiam să fac ceva mare, ‎dar m-am decis pentru ceva intim.
‎- Mama, frate-meu, ca de obicei. ‎- Liniștește-te.
‎Soțul meu e Fernando Ferro. ‎Lucrează aici. Îmi ard ochii!
‎Mă asculți, Fer?
‎Te ascult. Nu te enerva. ‎Plec în zece minute.
‎- Nu întârzia! ‎- Bine, te pup.
‎Dacă orbesc, mă sinucid.
‎O să sar în mare ca Egeu!
‎Pipi, n-ai să orbești. Nu mai exagera!
‎L-ai auzit pe oftalmolog.
‎Ai ascultat ce a spus oftalmologul?
‎Cu antibioticul îți va trece.
‎În plus, pleci. Nu te văd până duminică.
‎E musai să merg. Am o operație programată!
‎Trebuie să fiu acolo, Pipi.
‎Ce fel de operație?
‎Un cap femural!
‎Locuiesc în casa asta cu Paula ‎și fiicele noastre.
‎O sută șaptezeci și doi de metri pătrați.
‎Anul acesta, achităm ipoteca ‎pe care am semnat-o în 2000
‎în timpul lui De la Rúa.
‎Da, dar...
‎„Dacă nu închizi ochiul ‎ca să eviți contactul cu alcoolul,
‎poți orbi. Alcoolul îl usucă.”
‎M-aș sinucide! M-aș sinucide, Fer!
‎Pipita, nu-i citi mamei prostiile astea.
‎Toarnă-i un ceai.
‎Pipi, iubirea mea, vei fi bine. ‎Sunt doar câteva zile.
‎- Doamne... ‎- A venit Maru. Deschide-i!
‎Plec. Când ajung la Buenos Aires, te sun.
‎Ai grijă, Pipi.
‎Cum e? Ce s-a întâmplat?
‎- Rămâi cu ea, te rog. ‎- Da.
‎- Fer! ‎- Mă întorc curând.
‎- Sună-mă des! ‎- Mai puțin telefon, mai multă atenție.
‎- Ce? ‎- Maru!
‎Trebuie să-mi spui că mă pupi!
‎Vă iubesc!
‎- Sună-mă! ‎- Ce ai pățit?
‎În 20 septembrie, se împlinesc nouă ani ‎de când fac acest drum în fiecare joi.
‎415 km până la Buenos Aires.
‎De obicei plec mai devreme,
‎dar incidentul de azi cu Paula ‎m-a întârziat.
‎Voi fi acolo să tai tortul și să te sărut.
‎Conduc cât pot de repede ‎ca să fiu cu tine.
‎Sunt la volan. Te iubesc. Pupici!
‎E momentul schimbării.
‎În 16 octombrie, vor fi nouă ani ‎de când fac asta în mod sistematic.
‎E un proces relativ simplu, ‎dar necesită atenție maximă.
‎E o schimbare pe care o fac în viața mea ‎joia după-amiaza
‎înainte să ajung la Buenos Aires.
‎Îi zic mamei să bea doar un pahar pe zi...
‎- Am ajuns! ‎- Doar unul? Minți!
‎- A venit! Știam că va reuși! ‎- Desigur!
‎E acasă!
‎Ce faci, Fer, nu ai ceas?
‎Pe Vera am cunoscut-o acum zece ani.
‎Și ea e medic.
‎La început am fost colegi, ‎apoi prieteni cu beneficii,
‎până ce ne-am dat seama
‎că puteam fi mai mult.
‎Vera e viața mea.
‎Știe să mă facă fericit.‎ ‎Și eu, pe ea.
‎Ne potrivim perfect.
‎Mă cunoști bine. Ador roșul.
‎Minunat dar, Fer!
‎Minunat!
‎O clipă. Acum!
‎Mulți ani trăiască
‎Mamă!
‎La mulți ani
‎Suflă cu putere, surioaro!
‎Ești fantastică!
‎Când mi-a intrat Vera în viață,
‎am înțeles cum îmi funcționează inima.
‎Pentru prima dată, mă simțeam întreg.
‎Le iubesc nebunește
‎și eram iubit de două femei frumoase.
‎Vei fi bine, Pipi. L-ai auzit pe doctor.
‎- N-am apucat să dansăm. ‎- Data viitoare.
‎În locul tău, m-aș plânge toată ziua,
‎dar ești mai puternică decât mine.
‎Bine, iubito, te sun mâine. Te iubesc.
‎Pupici fetelor.
‎Bună!
‎Ce noapte!
‎- Ești amețită. ‎- Nu.
‎Ba ești puțin amețită!
‎- Nu. ‎- Ce e?
‎Vreau să suflu iar în lumânare.
‎VINERI
‎Plec, iubitule.
‎Bine.
‎Spune-i Silviei ‎să-mi amâne primele programări.
‎- Da. ‎- Întârzii puțin.
‎De ce?
‎Vreau să-l duc pe Moncho la fratele meu.
‎Încă șchiopătează.
‎Dar lăbuța nu are nimic. ‎Cred că-i prostata.
‎Ce spui? Moncho e încă tânăr.
‎Nu e prea tânăr. Are șapte ani.
‎În plus, e virgin. ‎Prostata lui cred că e...
‎E inflamată, dar nu văd nicio tumoră.
‎Deocamdată.
‎Ce propui să facem?
‎Acțiune preventivă.
‎Să-l operăm!
‎În 2010, ‎economia familiei avea nevoie de întăriri.
‎Printr-o relație a unui coleg,
‎am obținut un post în acest spital ‎vinerea și sâmbăta.
‎Venirea de la Mar del Plata e o problemă, ‎dar merită.
‎Plata e excelentă.
‎- Bună dimineața! ‎- Bună dimineața!
‎Zi-mi din nou despre Jime. Nu înțeleg.
‎Încercăm amândoi ‎să găsim o cale de mijloc.
‎Deunăzi m-a întrebat: ‎„Vii la terapie cu mine?”
‎Era o terapeută.
‎M-au hărțuit 50 de minute...
‎Mare greșeală! Să nu mergi la terapie!
‎Nu faci asta. E tabu.
‎Am vrut să rezolv situația și i-am zis:
‎„Iubito, poate nu sunt bărbatul ‎pe care-l cauți.”
‎Și?
‎Apoi, terapeuta, o femeie micuță, ‎s-a apropiat...
‎Am zis că-mi dă un cap în gură. ‎N-am mișcat,
‎la care ea: „Lașule!”
‎La ce fel de terapie te duce?
‎Costă 2.400 de peso ședința, ‎nerambursabili.
‎N-am mai auzit așa ceva.
‎- Bună! ‎- Ce s-a întâmplat? Prostata era?
‎Cât o portocală. Bietul de el!
‎- Tumoră? ‎- Încă nu.
‎Dar Nacho a sugerat ‎să fim preventivi, și am fost.
‎Ce vrei să spui?
‎L-ai castrat?
‎Vai, Fer,
‎e spre binele lui.
‎Altfel, va muri în cel mult doi ani.
‎Bietul Moncho...
‎Vii la cumpărături mai încolo? ‎E gol frigiderul.
‎Da, sigur.
‎Plec. M-așteaptă pacienții.
‎Bietul Moncho.
‎Nu a făcut niciodată sex.
‎Sărăcuțul!
‎Virgin castrat...
‎Anul trecut, n-am făcut nimic.
‎Între operația mamei ‎și congresul tău din Cancún, nimic.
‎Mă rog, eu n-am făcut nimic. ‎Tu măcar ai fost la plajă.
‎Am stat în fiecare zi ‎închis în hotel, muncind.
‎Nu mă minți! Te-ai întors bronzat.
‎Bine, la ce te gândești?
‎- Thailanda. ‎- Nu!
‎- Ce? ‎- E departe! Nu-mi place.
‎- Ceva mai aproape. ‎- Diferă, e altă cultură.
‎Și are plaje minunate.
‎A fost Lucre anul trecut ‎și mi-a arătat poze incredibile.
‎Mai vedem.
‎Nu, nu spune asta. Nu! ‎Mereu spunem același lucru
‎- ...și nu facem nimic. ‎- Miami!
‎- Nu iar! ‎- Ba da, îmi place soarele.
‎Nu, merităm vacanțe mai bune.
‎Bine, vedem.
‎- Nu te bosumfla. ‎- Hai, te rog!
‎Bine, vedem.
‎- Ce ne trebuie? ‎- Ocupă-te de băutură și de mâncare.
‎- Iau eu restul. ‎- Ia niște ciocolată
‎și ceva fursecuri, bine?
‎- Ce este? De ce râdeți? ‎- Nimic...
‎Nimic. Ne uitam la filmulețul ‎de când te-a înțepat meduza la Cancún.
‎- Ții minte? ‎- De gât.
‎A naibii meduză mi-a stricat vacanța.
‎Iar acum sunt oarbă.
‎Ăsta-i al meu.
‎Dă-mi telefonul. Probabil e tata.
‎- Probabil e tata! ‎- Potolește-te, mamă!
‎- Poftim! ‎- Dă-mi-l.
‎- Nu, uite. ‎- Dă-l!
‎- Alo. ‎- Trebuie să răspunzi.
‎- Alo. ‎- Răspunde!
‎- Ajută-mă! Nu văd! ‎- Poftim. Uite!
‎Bună!
‎Cum te simți, Pipi?
‎Nicio schimbare. Nu știu.
‎Mai rău. Fetele tale s-au lipit de mine ‎ca marmelada.
‎Sunt amândouă acolo?
‎Sofi n-a fost la antrenament?
‎Nu, a profitat de situația mea ‎și nu s-a dus.
‎E și Maru aici.
‎Bună!
‎Jessica de la stocuri ‎să vină la raionul de lapte.
‎Unde ești? La supermarket?
‎Am venit să cumpăr ceva. ‎Apartamentul e gol.‎
‎Ia mâncare sănătoasă. Nu congelată.
‎Bine. Te sun mai târziu.
‎Stai puțin.
‎Ai luat ton?
‎Mă simt nesigură cu orbirea mea.
‎Te poți întoarce mai devreme ‎duminica asta?
‎- Cine e? ‎- Gonza.
‎Ajung, nicio grijă.
‎Pupici.
‎- Pupici lui Gonzalo? ‎- Ce?
‎I-ai zis „pupici” lui Gonzalo.
‎N-am spus asta.
‎Ai zis „pupici”.
‎Ești geloasă pe Gonza?
‎Ai luat vin?
‎Într-acolo mergeam.
‎- Bună, Pipi! ‎- Fer, ce bine că...
‎Nu, stai!
‎Ți-a venit acasă eroul, iubire.
‎Ce urâți sunt!
‎- De ce? Ce au... ‎- Nu e nimic.
‎Nu ți se pare iresponsabil
‎să pleci la Buenos Aires cu copiii ‎cât ești oarbă, mamă?
‎Sunt șase luni de când planific voiajul!
‎Am permisiunea tuturor părinților.
‎Duc copiii la Buenos Aires. ‎Plus că vine și Guada.
‎Și medicul mi-a zis că marți voi fi bine!
‎- Îmi scot astea! ‎- Nu!
‎Nu le scoate!
‎Mâine poți să le dai jos. ‎Nu râdeți! Nu fiți rele!
‎- Fer, m-am săturat! ‎- E în regulă. Dă-mi un șervețel.
‎Nu plânge. Fă-ne o poză.
‎- Nu, nu așa! ‎- Zâmbește. Uită-te la mine!
‎Tată, e scârbos!
‎Steaua cea mai apropiată de Soare
‎e Proxima Centauri,
‎una dintre stelele ‎din sistemul Alpha Centauri.
‎Hai, Mateo! Să mergem.
‎Luați-vă rămas-bun de la robot! ‎Pa, robotule!
‎La milioane de kilometri distanță, ‎Alpha Centauri e cea mai luminoasă stea
‎din constelația Centaurului,
‎- ...aproape de cea a Crucii Sudului. ‎- Dră!
‎Deschide ochiul, Pipi.
‎Gata!
‎Ce e? N-a fost nimic. Nu exagera!
‎Doar mi-am amintit.
‎Ce? Ce e?
‎Era la planetariu un tip ‎care semăna cu tine.
‎Cu mine?
‎La fel de chipeș?
‎Da.
‎Sunt trei ecrane ‎cu fotografiile vizitatorilor.
‎Era unul cu costum de astronaut leit ție.
‎Era cu un copil.
‎Nu știu dacă din cauză că nu văd...
‎dar m-a șocat.
‎Era identic cu tine.
‎Oi avea o dublură la planetariu. ‎Cică toți avem o dublură.
‎Sunt sigur că ai una,
‎nu frumoasă ca tine, dar sigur e cineva.
‎Vrei să vezi ultimele trei episoade ‎din sezon?
‎Nu, uită-te tu. ‎Încă nu pot să mă concentrez.
‎- Nu. ‎- Bine, atunci.
‎Altă dată.
‎Mă duc după...
‎- ...ciocolată. ‎- Vineri avem aniversarea.
‎Da, ți-am...
‎Ți-am luat un cadou. Tu mi-ai luat?
‎- Minți! ‎- Nu mint.
‎Câți ani împlinim?
‎- Nouăsprezece. ‎- Credeam că ai uitat.
‎Nu vei fi acasă, Fernando,
‎și nici la anul. Cade sâmbătă.
‎Am fost anul trecut. ‎A fost joi. Nu ții minte?
‎A fost oribil. Un prânz scurt lângă spital
‎și ai plecat la Buenos Aires. ‎Mi-a stat în gât.
‎Crezi că-mi place să merg ‎din Mar del Plata la Buenos Aires?
‎Am răspunderi de muncă. ‎Merg după ciocolată.
‎Da, dar nu vreau ‎să petrecem aniversările așa. E groaznic.
‎Nu-mi place.
‎Am putea serba...
‎bicentenarul în avans, nu crezi?
‎Unde sunt fetele?
‎Cum o vrea Dumnezeu.
‎Nu, Fer, n-o face pe aia cu câinele. ‎Nu pot să rezist. Termină!
‎Liniște!
‎JOI
‎DESCOPERĂ UNIVERSUL ‎PE CARE NI L-A DEZVĂLUIT ȘTIINȚA
‎DE PE TERRA ÎN UNIVERS
‎- Bună, ce faci? ‎- Bună!
‎Aș vrea să vorbesc cu șeful, te rog.
‎- În legătură cu ce? ‎- Cu drepturile de imagine.
‎Imaginea asta.
‎E prima dată când se plânge cineva.
‎Lumii îi place s-apară pe ecran.
‎Mie nu-mi place s-apar pe niciun ecran.
‎Nu vreau să fiu în video. Înțelegeți?
‎Vreți bani pentru că apăreți în video?
‎Nu... Nu ați... ascultat ce-am spus?
‎V-am zis de trei ori, ‎nu-mi distrugeți viața.
‎E o chestiune delicată. ‎Scoateți-mă imediat din video!
‎Nu eu decid.
‎- Dar cine? ‎- Șeful.
‎- Unde e? ‎- Nu e aici.
‎- Numărul lui. ‎- Nu.
‎Ascultă, nu mă cunoști.
‎Revin mâine. Dacă mai sunt în acel video,
‎îi dau foc farfuriei ăsteia zburătoare ‎cu toți marțienii din ea!
‎M-ai înțeles?
‎Lasă tableta, fiule.
‎Ajunge, Gasti!
‎- Gastón! ‎- Îl duc pe Moncho la pipi. Ne întoarcem.
‎Bine. Închide-o, fiule! Ajunge!
‎Știi lecția, Monchito.
‎Să rămâi tăcut. Foarte tăcut.
‎Aniversare fericită ‎celei mai frumoase fete de pe planetă!
‎Am adormit pe canapea. ‎Ce surpriză plăcută!
‎Ar fi fost frumos ‎să serbăm atâția ani împreună.
‎Duminica asta cinăm unde vrei tu.
‎Apoi, mergem acasă...
‎și încingem cearșafurile!
‎Acum te culci?
‎E miezul nopții. Sunt obosit.
‎Ce oră e la Mar del Plata?
‎Prostuțule! E tot miezul nopții!
‎Știi că încă te iubesc, nu?
‎Te voi iubi mereu, Pipi.
‎Știi, nu?
‎- Ce fac fetele? ‎- Sunt insuportabile. Sunt bine.
‎Bine, mă culc. Îmi cad pleoapele.
‎Mi-a plăcut surpriza.
‎Te iubesc!
‎Și eu te iubesc.
‎Data viitoare, întrebați ‎înainte să folosiți o poză fără aprobare.
‎Mulțumesc. Bună seara!
‎Idiotule...
‎Intră!
‎Plec, dragule.
‎Mergem la film mai târziu?
‎Da. Stai, cum rămâne cu Gasti?
‎Nancy.
‎Nu, nu Nancy. E scumpă și întârzie mereu…
‎- Doar în ea am încredere. ‎- Nu-mi place.
‎Bine. Dar prefer ceva ușor.
‎- Comedie, acțiune. Nu dramă. ‎- Comedie, da.
‎Am auzit că e una bună.
‎Cum se chema?
‎Scuze! Îl caut pe doctorul Fernando Ferro.
‎La Traumatologie, al doilea hol pe stânga.
‎Bine, ne vedem acolo. ‎Trebuie să merg la mama.
‎Ți-am zis c-a căzut la mall?
‎- Nu. Când? ‎- Ți-am spus.
‎Ce a pățit? E rănită? Moartă?
‎- Nu, ți-aș fi spus... ‎- Adică, e rănită?
‎Ai grijă de ea.
‎Știu, dar dacă nu lasă whisky-ul, ‎nu știu ce se întâmplă.
‎- Nu e de glumă. ‎- Pupic!
‎Ai puțin ruj pe... Gata.
‎- Pa! ‎- Pa, iubito.
‎Intră!
‎Surpriză!
‎Bună, Paula!
‎Ce ai pățit, Fernando?
‎Am vrut să...
‎strănut, dar...
‎- Bună... ‎- Bună...
‎Ce cauți aici?
‎Scuze, mi-am lăsat telefonul.
‎- Îmi pare rău. ‎- E în regulă.
‎- Scuze. ‎- Da.
‎Scuze.
‎Ce? Nu mă privi așa!
‎Am rezervat cameră ‎la un hotel-butic din Puerto Madero
‎și o masă
‎la un restaurant super de vizavi de hotel.
‎Nu mai suportam ‎să fiu iar singură de aniversare.
‎Ce se întâmplă?
‎Te îngrijorează prețul?
‎Era la ofertă!
‎După atâția ani de sacrificiu, ‎merităm o noapte romantică.
‎- Dar... ‎- Ce se întâmplă?
‎Sunt așa fericit!
‎M-ai luat prin surprindere. ‎N-ai fost aici de mulți ani.
‎Ești aici, ‎iar eu sunt surprins și entuziasmat.
‎Dacă nu-ți place ideea, anulez!
‎Sunt fericit.
‎Vai, Fernando!
‎- Ce? ‎- Nu știu. Am crezut că nu-ți....
‎Era să izbucnesc în plâns.
‎La ce oră termini?
‎La ce oră termini cu pacienții?
‎- Ce pacienți? Pacienții mei? ‎- Da.
‎Nu știu. Am...
‎patru, cinci, șase, șapte, opt. Nu știu.
‎- Două sau trei ore. ‎- Bun, uite.
‎Merg la hotel, intru în jacuzzi ‎și mă pregătesc pentru tine.
‎Am rezervat cina la 21:30.
‎Îți dau un SMS cu adresa.
‎E chiar peste pod, da?
‎Sunt fericită să fac ceva diferit!
‎Sunt foarte...
‎fericit că ai venit.
‎Pa!
‎Ce bărbat!
‎Dr. Ferro are grijă de pacienți ‎în afara spitalului.
‎Cred c-ai mai făcut-o ‎în ultimii zece ani și ai mers pe șest.
‎Înțelegi ce ai de făcut?
‎- Da. ‎- Sună-mă la 21:10.
‎- De trei ori. ‎- De ce de trei ori?
‎- Nu răspund la primele două apeluri. ‎- Fir-ai tu...
‎Până atunci s-a dus jumătate de oră ‎din film.
‎Mă suni și spui: „Vă rog, e urgent.”
‎Da, „Dr. Ferro, veniți la Traumatologie.”
‎Nu e aeroport, calm. Fii natural.
‎Îi zic Verei că e o urgență și plec.
‎- Înțelegi? ‎- Da.
‎E complicat ce-mi ceri. ‎Să te sun la 21:15, de trei ori...
‎- Trebuie să ne organizăm. ‎- N-am timp!
‎Scuze. Nu pot s-o dau în bară.
‎- Mai tare. Nu te aud. ‎- A venit de la Mar del Plata.
‎- De la Mar del Plata? ‎- Nu credeam că vine.
‎Deci o ai în telefon ca „Fericita”?
‎- Nu înțeleg. ‎- Mai zi-mi.
‎Pacienta trebuie să te place mult ‎ca să vină din Mar del Plata.
‎La 21:10.
‎Trei apeluri.
‎SPITAL
‎Nimic nu rămâne la fel, Marcelo. Nimic.
‎Telefonul tău…
‎- Fer… ‎- Ce?
‎Telefonul.
‎Sunt ortodontist.
‎Îți sună telefonul, Fer.
‎- Nu răspund. ‎- Răspunde!
‎- Nu vreau. ‎- Îți plac jocurile?
‎Jucăriile… ‎Joaca de-a stăpânul și servitorul.
‎SPITAL
‎Serios? Nu vreau...
‎- Fer, răspunde! ‎- Da.
‎N-au să-nceteze până nu răspunzi.
‎- Nu vreau. ‎- Răspunde. E o urgență.
‎Nu-mi dau pace!
‎Haide!
‎Alo?
‎Stai, doar mă prostesc...
‎Sunt la film, nu pot vorbi. Ce e?
‎Vrei să plec acum?
‎Bine.
‎Ajung în 15 minute.
‎Ce e?
‎O urgență.
‎Ce?
‎Fractură de claviculă. ‎O femeie de 85 de ani.
‎Bine, să mergem.
‎Să mergem.
‎- Mă scuzați. ‎- Scuze.
‎Stai. Scuză-mă.
‎Nu are sens să vii cu mine. ‎Trebuie să lucrez.
‎Te însoțesc. Vin și eu.
‎Cum vrei.
‎Bine, rămân. E bun filmul.
‎În trei ore ajung acasă.
‎- Bine. ‎- Așteaptă-mă.
‎- Ce păcat! ‎- Știu.
‎Scuze. Îmi pare rău.
‎- Frate! ‎- Ai grijă.
‎Idiotule!
‎Unde sunt?
‎Ce am pățit?
‎- Liniștește-te. ‎- Cine m-a lovit?
‎- Ce? ‎- Ușurel. Te-ai lovit la cap.
‎Nu ții minte? Accident.
‎- Sunt bine? ‎- Camion…
‎- Vei fi bine, stai liniștit. ‎- Cum te cheamă?
‎Silvia, dar mi-au scris greșit numele.
‎Încetișor.
‎Telefoanele mele.
‎Telefoanele mele!
‎Stai nemișcat!
‎Nu mișca! Altfel, te leg!
‎Nu, te rog, am fobie. ‎Sunt medic și aveam o urgență.
‎- Am nevoie de telefon. ‎- Da, ușurel.
‎Vor veni după tine. ‎Îți facem un RMN, nu mișca.
‎Ți-am chemat soția. Trebuie s-ajungă.
‎Care soție, Silvita?
‎Care soție?
‎Silvita, care soție?
‎Silvita!
‎- Vera! ‎- Fer!
‎- Ce sperietură! ‎- Dragul meu!
‎Am avut noroc.
‎- Să văd. ‎- Un camion, pe roșu.
‎- Ce dezastru! ‎- Sunt bine?
‎Uită-te aici. Urmărește-mi mâna.
‎Am vreo cicatrice?
‎- Ce oră e? ‎- Ești bine.
‎- Ce? ‎- Ce oră e?
‎22:45.
‎Ce?
‎- Fer, jos capul. Ești lovit rău! ‎- Am o urgență.
‎- Te-ai lovit la cap! ‎- Lasă-mă.
‎- Nu te poți ridica. Liniștește-te. ‎- Ba pot.
‎L-am sunat pe Gonzalo. E bine.
‎Se va ocupa de operație. ‎Totul e sub control.
‎- Gonzalo... ‎- Fii calm.
‎Doar conducerea spitalului ‎nu e sub control.
‎Nu înțeleg. ‎Te-am sunat când s-a terminat filmul
‎și a răspuns o asistentă, ‎altfel nici nu aflam.
‎- Nu te-au sunat? ‎- Nu!
‎E o nebunie.
‎Întinde-ți capul.
‎Te va duce să faci un RMN.
‎Uite-ți telefoanele.
‎Nu poți merge acolo cu telefonul.
‎Ăsta nu e al lui.
‎Nu e al meu.
‎- Întinde-ți capul. ‎- Da.
‎Fer! E soțul meu. Stai puțin!
‎E soțul meu!
‎Fer, ce ai pățit?
‎Nimic. Sunt bine. Mă simt grozav!
‎Coboară glasul, te rog.
‎- De ce? ‎- Suntem la spital. Se sperie lumea.
‎Nu vorbi! Nu privi! Nu asculta! ‎Nu face nimic!
‎- Du-te la hotel. ‎- Are un atac?
‎Are un atac cerebral!
‎Nu, nu am. E doar un control de rutină.
‎Du-te imediat la hotel.
‎Ajung și eu într-o oră, iubito.
‎- Nu cred. Durează cel puțin trei ore. ‎- Ești idiot?
‎De ce-i vorbești așa?
‎De ce a spus asta?
‎- Ce ești? ‎- Infirmier. Brancardier.
‎Infirmier sau brancardier?
‎- Brancardier. ‎- Atunci vorbește ca atare!
‎Sunt traumatolog. ‎Dacă zic că plec într-o oră, plec!
‎Fer, calmează-te! ‎Rămân aici. Fă ce trebuie să faci.
‎- Nu asculta. Nu vorbi. Nu privi! ‎- Du-te!
‎Mai repede, te rog!
‎Bună, am o întrebare.
‎Fernando Ferro a fost internat recent. ‎Poate trebuie să rămână.
‎Știți în ce rezervă va fi?
‎- Fernando Ferro? ‎- Da.
‎Rezerva 505.
‎Rezerva 505, mulțumesc.
‎Bună!
‎Îl cauți pe Fernando? Sunt Gonzalo. Gonza.
‎Gonza!
‎Sunt Paula. Bună!
‎- Paula! ‎- Bună, Gonza!
‎Ce situație să ne cunoaștem!
‎Ce bine îmi pare!
‎- Vorbim mereu despre tine duminica. ‎- Da?
‎Când vine acasă, ‎mereu îmi spune ce ai făcut.
‎Fetele s-au săturat de asta.
‎- Fetele? ‎- Da.
‎- Treci printr-o perioadă grea? ‎- Da.
‎V-ați despărțit?
‎- Suntem pe cale. ‎- Ce păcat!
‎Ce mă bucur să te cunosc în sfârșit!
‎- Îl așteptăm în rezervă? ‎- Nu-l internează.
‎- Nu primește rezervă. ‎- Ba da.
‎- Rezerva 505. ‎- Spun așa ca să nu-i pisăm.
‎- Gonza! ‎- Să ne-așezăm aici.
‎Ce drăguț! Îi ești ca un frate lui Fer.
‎Josefina e revoltătoare. ‎Vrea să fie model.
‎Era foarte apropiată de soră-sa.
‎Acum se ceartă mereu.
‎Au personalități foarte diferite.
‎Și sunt ale lui Fernando?
‎Păi ale cui să fie?
‎Azi facem 19 ani de căsnicie.
‎- Tare! ‎- Da, tare!
‎Am venit de la Mar del Plata ‎să-i fac o surpriză, dar...
‎Ce păcat! E groaznic.
‎Săracul Fernando!
‎- Săracul... ‎- Da.
‎- Uite-l! ‎- Da, dar așteaptă.
‎Nu ne lasă să intrăm ‎până nu se instalează. E protocolul.
‎Dacă mă asculți, vei înțelege.
‎Bine.
‎Scuze.
‎Va fi sub observație până mâine…
‎Cine e femeia aia?
‎Doctorița.
‎Doctorița Seligmann.
‎E neurolog.
‎Neurolog?
‎Grozav, îl vede un neurolog.
‎- S-a lovit la cap. ‎- Da.
‎Medicii mi-au spus că sunt bine, deci...
‎Du-te acasă și ia-mă mâine
‎- ...pe la 08:00-09:00. ‎- Da?
‎Gonza e afară. ‎Să-i spun să rămână peste noapte?
‎Nu vreau pe nimeni.
‎Vreau să fiu singur. ‎Ai grijă de Gasti. E cu Nancy.
‎E cea mai scumpă dădacă. Mulțumesc oricum.
‎Pot rămâne.
‎- Rămân. ‎- Nu te deranja.
‎Mi-a dat medicul niște pastile...
‎și își fac efectul acum.
‎- Bun. Odihnește-te. ‎- Mă culc. Du-te acasă.
‎- A fost stresant! ‎- Știu, dragule.
‎- Bine. ‎- Fugi acum!
‎- Odihnește-te. ‎- Da.
‎- Nancy. A nu știu câta oară. ‎- Răspunde.
‎- Uite-ți telefonul. ‎- Du-te!
‎- Rezerva 505. Am avut dreptate. ‎- Da?
‎- Asta e? ‎- Plec!
‎Nu știu…
‎Între 15 și 20 de minute. ‎Cât pot de repede.
‎- Dnă dr... ‎- Da.
‎- E bine. ‎- Da.
‎A fost doar o lovitură, nicio urmă,
‎dar trebuie să stea până mâine. ‎Mă duc înainte să plece dădaca.
‎- Dnă dr.! ‎- Calm. Totul e bine.
‎Dragul meu, ce zi!
‎Ce sperietură!
‎Ai avut mare noroc.
‎Mă externează într-o oră și plecăm.
‎Nu. Dr. Seligmann a zis ‎că trebuie să rămâi aici...
‎- Dr. Seligmann știe pe mă-sa! ‎- Fernando, nu ești tu.
‎- De ce vorbești așa? ‎- Nu, scuze.
‎Îl știu pe dr. Poidomani. E șeful secției.
‎Mi-a zis că pot pleca într-o oră.
‎Cred că mai bine rămâi peste noapte. ‎Loviturile la cap sunt periculoase.
‎- Nu face asta! ‎- Sunt traumatolog.
‎Te pricepi mai bine?
‎- Zău, Pipi! ‎- Bine.
‎Vrei să mănânci ceva?
‎- Poate o cafea? ‎- Mă simt cam deprimat.
‎Ai putea să-mi aduci, nu știu, ‎niște caneloni.
‎- Caneloni? ‎- Adică, am nevoie de zahăr.
‎- Sau ciocolată. Dacă vrei. ‎- Bine.
‎Stai! Vreau ceva important!
‎Mobilul meu.
‎Da. Bine, o să-l cer.
‎Mulțumesc mult...
‎- ...pentru ce ai făcut. ‎- Nu, stai liniștit.
‎Ai grijă!
‎Ești nebun?
‎Mi-ai spus că e doar o fată.
‎E soția ta!
‎Da.
‎Ce? Ai două familii?
‎- Da. ‎- Cine ești? Saddam Hussein?
‎Ai opt soții? Ești șeic arab?
‎De ce vorbești? Nu știi.
‎Poligamia e mai comună decât crezi.
‎Se practică în multe părți ale lumii.
‎Afganistan, Algeria, Birmania…
‎Camerun, Qatar, Kongo, ‎India, Indonezia, Iran, Irak,
‎Iordania, Liban, Maroc.
‎Ești în Argentina, idiotule!
‎Nu, stai... Deci, camionul virează...
‎- Nu l-am văzut. M-a lovit și s-a-nvârtit. ‎- Uite.
‎Biscuiți și telefonul mobil.
‎Nu voiau să mi-l dea!
‎- Ce? ‎- Mi-a spus c-ai zis că nu e al tău.
‎- Eu? ‎- Am zis, ești lovit la cap
‎și vorbeai aiurea, dar ea nu și nu.
‎Am zis: „Pot dovedi că e al lui. ‎Are un abțibild cu Boca. Dă-mi-l!”
‎Așa că mi l-a dat.
‎Ce idioată! Mi-a vorbit ‎de parcă nu ți-aș fi soție.
‎M-am înfuriat.
‎- Vrei să ți-l deschid? ‎- Te rog.
‎- Fer. ‎- Nu vreau să vorbesc.
‎Nu mă înțelege greșit. ‎Nu pot s-o fac acum.
‎- Dar ești bine? ‎- Da, dar sunt încă în stare de șoc.
‎- Bine. ‎- Încă mai văd camionul în cap.
‎Te poți odihni la apartament.
‎- Poftim. ‎- Mulțumesc, Pipi.
‎Nici nu ne putem săruta în starea ta.
‎La mulți ani, iubitule!
‎La mulți ani! Ți-am stricat noaptea ‎și arăți minunat, Pipi.
‎Dac-ai păți ceva, aș muri.
‎Dar…
‎Nu plânge. ‎Nu o să pățesc nimic. Sunt bine acum.
‎Ascultă, Fernando, ‎trebuie să plec la 06:30.
‎Nu putem lăsa fetele singure.
‎De ce nu vii cu mine? Aș fi mai liniștită.
‎Nu pot.
‎De ce nu? Nu trebuie să muncești.
‎Trebuie s-o văd pe femeia ‎cu clavicula ruptă.
‎Ce femeie?
‎De care ți-am zis.
‎- Nu, nu mi-ai zis nimic. ‎- Ba ți-am zis...
‎Ba nu.
‎E mama unei cunoștințe.
‎S-a răsucit și și-a rupt clavicula. ‎Are 92 de ani.
‎M-a rugat s-o văd. N-am putut să refuz.
‎Te rog, Fernando. M-aș simți mai bine
‎- ...dac-ai veni cu mine. ‎- Voi fi bine,
‎dacă te odihnești, te scoli la 06:30...
‎și pleci la Mar del Plata.
‎Traficul la ora de vârf e haotic.
‎Știu.
‎N-ai grijă.
‎Te iubesc.
‎Și eu te iubesc.
‎Ai văzut că-ți lipsește verigheta?
‎Ce?
‎Ți-au furat verigheta.
‎Pesemne infirmierele. Fir-ar al naibii!
‎DUMINICĂ
‎Ce faci? E totul în regulă?
‎Ce ți-au făcut la mașină!
‎- Da. ‎- Tot mai vrei s-o spăl?
‎Nu, uită-te la ea. Las-o așa cum e.
‎Ai un ban în plus? Pentru deranj.
‎Ce tupeu ai! Bine.
‎- Poftim. ‎- Mersi! La revedere!
‎Nu!
‎- Ce? ‎- Ai distrus mașina!
‎Doar de asta îți pasă?
‎Nu și de mine? Puteam să mor!
‎Te va costa o avere!
‎Ține asta. Mă dor gâtul și corpul.
‎Ajutați-l!
‎Ești bine?
‎Da, sunt bine.
‎Doamne, uită-te la mașină...
‎Va costa mult reparația.
‎- Ciudat? ‎- Ciudat.
‎Da, dar ciudat cum?
‎Nu știu. E ciudat,
‎nervos, furios, morocănos.
‎Insultă lumea.
‎Știi că Fernando e un om rezonabil.
‎Dar, după pățanie, a vrut să lucreze.
‎Nu să vină acasă cu mine.
‎Și i-au furat și inelul.
‎Ce inel?
‎- Verigheta? ‎- Da.
‎Doar atât au luat?
‎- Da. ‎- Nu portofelul sau mobilul?
‎Nu.
‎Vai, Pau…
‎„Pau” ce?
‎Nu știu. Poate mai are o femeie ‎la Buenos Aires sau ceva.
‎Ce vorbești, Maru?
‎E ceva mai obișnuit decât crezi.
‎- Obișnuit? ‎- Da.
‎Câte zile din săptămână e singur acolo? ‎Ar avea toate șansele.
‎Sau nu? De câți ani tot face naveta?
‎De nouă.
‎- Păi, întreabă-l. Nu sta pe gânduri. ‎- Ce să-i spun?
‎Îi zici: „Fernando, mai ai o femeie ‎la Buenos Aires?”
‎- Și apoi? ‎- Va minți
‎pentru că așa fac toți. ‎Dar măcar ai să afli.
‎E evident când minte-un bărbat.
‎JOI
‎L-am luat pe Gasti ‎și apoi am lăsat mașina la atelier.
‎Dar totul e bine.
‎Da, te iubesc. Te sun mai târziu.
‎Pupici!
‎Ce faci? Vrei o cafea?
‎Bine.
‎Ce ai?
‎Trebuie să mă mut.
‎Mi-a zis Jime ‎că i-a spus terapeuta să luăm o pauză.
‎Ți-am zis ‎să nu mergi la terapeuta ei. Pierzi.
‎Nu-mi iese din cap.
‎Liniștește-te. Poate e ceva trecător.
‎Tu nu-mi ieși din cap.
‎- Mi-a explodat capul! ‎- Mai încet.
‎Nu reușesc să pricep. N-am putut să dorm.
‎Cum de ai două familii? Explică-mi!
‎- Vrei să stai la mine? ‎- Mai ai un apartament?
‎Am unul aici, îl folosesc mereu.
‎Sigur, îl folosești cu cealaltă.
‎Îmi faci o favoare?
‎Nu mai spune „cealaltă”. ‎E Paula și mi-e soție.
‎Norma vine la curățenie miercurea.
‎- Dacă vrei să stai mai mult, spune-mi. ‎- Bine.
‎Ai chef de-o bere și de-o gustare?
‎Fără gustare. Țin la siluetă.
‎E cam târziu ‎să-ți faci griji pentru greutate.
‎Apreciez gestul. Ești foarte generos ‎să-mi împrumuți apartamentul.
‎Dar nu m-am răzgândit. ‎Aș fi ipocrit să nu-ți zic.
‎Stai liniștit, poți vorbi.
‎Nu vreau să-ți fiu complice.
‎Înțelege, n-o cunosc pe Paula,
‎dar pe Vera, da.
‎O iubesc. O știu de mult și e de treabă.
‎Nu înțelegi. E o neînțelegere.
‎Nu-mi sunt amante.
‎Vera și Paula sunt...
‎soțiile mele, le iubesc.
‎Stai puțin.
‎Pipi!
‎Bună!
‎Ai ajuns cu bine?
‎Da, e perfect, dragă.
‎Tot la spital ești?
‎Nu, sunt la apartament, ‎beau o bere cu Gonza.
‎Dar tu, Pipi?
‎M-am întors de la supermarket. ‎Aveam nevoie de câte ceva.
‎- Ești bine? ‎- Da, perfect.
‎Bine.
‎Odihnește-te, iubitule.
‎Și tu, Pipi. Te iubesc.
‎- Pupici! ‎- Pupici, iubito!
‎Apropo de aerul condiționat...
‎Ai două fete și aici ai un băiat. ‎Din toate ai câte două?
‎Ai două conturi bancare?
‎Două asigurări medicale?
‎Da.
‎Cum te descurci cu taxele? Nu înțeleg.
‎Nu poate fi legal. E ceva dubios...
‎Totul e legal. ‎Mărunțișurile trec pe sub mână.
‎Dar rețelele sociale? E periculos.
‎Ai câte două conturi pe fiecare?
‎Am câte două, dar la unele am renunțat.
‎Cum faci cu chiloții?
‎- Cum adică? ‎- Sexual.
‎Viața ta sexuală cu amândouă. Cum faci?
‎Nu te privește viața mea sexuală!
‎Nu înțelegi. Nu e Vera sau Paula…
‎Sunt...
‎Vera și Paula, fericire deplină.
‎Când plec din Mar del Plata ‎la Buenos Aires,
‎e o continuitate a vieții mele emoționale.
‎Am...
‎doar o familie...
‎împărțită în două.
‎„Doar o familie”?!
‎Ascultă-te ce spui! Doar o familie?
‎Odată am încercat și eu o aventură.
‎Am vorbit o noapte cu o fată ‎să simt alt parfum, să simt altceva.
‎Când m-am întors acasă, Jime a spus: ‎„Cum ai petrecut noaptea?”
‎Am tremurat ca frunza.
‎Am ajuns la spital cu hipotensiune!
‎Și tu pari așa liniștit și fără griji!
‎Care e patologia ta? Spune-mi!
‎Patologia mea?
‎Un bărbat fericit?
‎Liniștește-te. Riști să faci un infarct.
‎Vrei o cafea?
‎- Un whisky. ‎- Amesteci berea cu whisky?
‎Tu le amesteci pe toate.
‎Adu-mi naibii un whisky!
‎O s-ajungă mătușa Maru ‎să aibă grijă de voi.
‎Mâine ajung și eu ‎după ce termin cursul de instruire.
‎Nu, nu-s furioasă. Absolut deloc.
‎Trebuie să închid. Pupici!
‎Ce inteligent!
‎E grea, dragule?
‎Poți să-ți mănânci desertul după cină, ‎nu înainte.
‎Bine, mamă.
‎- Băiețelul meu! ‎- Bună, dragul meu!
‎- Cine vrea pui? ‎- Eu!
‎Vreau să mănânc copanul ăsta!
‎Nu sunt pui, tată!
‎Nu e pui, prostuțule!
‎Știi ce?
‎Vreau să iau furtunul ‎de la pompa de benzină,
‎să mă stropesc toată ‎și să-mi dau foc de vie!
‎Paula, te rog, întoarce-te!
‎Nu pot.
‎Spune-mi unde ești.
‎În barul unei benzinării. Ți-am mai zis!
‎Rămâi acolo. Te iau eu.
‎Nu.
‎Nu, trebuie să înfrunt asta.
‎Ce să înfrunți? Ce ai să faci?
‎Nu știu. Te sun mai târziu.
‎Să mă gândesc.
‎Nu închide!
‎Te sun mai târziu, Maru. ‎Trebuie să mă gândesc.
‎Gândește-te la fetele tale. ‎Nu face vreo nebunie!
‎Dar eu? La mine cine se gândește?
‎Haide!
‎Hai să te ducem la școală.
‎Vino, așa. Foarte bine.
‎Să fii cuminte!
‎Pa, iubitule!
‎Pa!
‎Pa, Gasti!
‎Ce-ai mai uitat, Fernando Ferro?
‎Da?
‎Sunt soția lui Fernando.
‎De 19 ani.
‎Fiicele noastre.
‎Cancún.
‎Anul trecut.
‎Nu mă simt bine.
‎Trebuie să mă așez.
‎Ți-e mai bine?
‎Da.
‎Acum, explică, ce e cu nebunia asta?
‎Tu ar trebui să explici.
‎Ești amanta soțului meu.
‎Ascultă, cum te cheamă?
‎Paula. Pe tine?
‎Vera. Ascultă, Paula,
‎locuiesc în casa asta cu Fernando ‎de nouă ani.
‎Avem un fiu, Gastón. Are șase ani.
‎Sunt căsătorită de 19 ani cu Fernando!
‎Și civil, și religios.
‎Avem două fiice, Sofía și Josefina. ‎Au 14 și 16 ani.
‎Ce ți-a spus?
‎Că era...
‎celibatar? Divorțat?
‎Văduv.
‎Te-ai înecat într-o cursă de iahturi ‎după doi ani de căsnicie.
‎Și călătoriile săptămânale ‎la Mar del Plata?
‎Că Spitalul Municipal l-a angajat primul
‎și nu putea pleca din loialitate.
‎E adevărat.
‎Nu, nu poate fi adevărat.
‎Ba da, e adevărat.
‎Nu poate fi adevărat.
‎Ba e adevărat!
‎Nu asta! Nu poate fi adevărat! Nu!
‎Bine...
‎Cum arăți că nu ești o...
‎psihopată din Mar del Plata ‎care a inventat totul
‎fiindcă te obsedează soțul meu?
‎Ce s-a întâmplat?
‎Te-a tratat? Îi ești pacientă?
‎Ați avut o aventură, o dragoste nebună
‎și te-ai îndrăgostit de traumatolog ‎ca o idioată?
‎- Asta e? ‎- Nu!
‎Nu! Sunt soția lui Fernando. ‎Suntem împreună de 19 ani!
‎Doar asta-mi lipsește, ‎să mă faci idioată, după ce am văzut!
‎Am privit toată noaptea pe fereastră
‎cum soțul meu are altă familie.
‎Nu m-am mai simțit așa umilită.
‎Așa că, arată-mi respect!
‎În orice caz, ‎ticălosul a fost cu mine înainte de tine!
‎Să fie clar!
‎Înțelegi?
‎Uite, Paola…
‎Paula!
‎Bine, Paula.
‎Uite, Paula, nu mă simt bine acum.
‎Eu cum crezi că mă simt?
‎- Cum de... ‎- Nu mi-e bine fiindcă...
‎simt un foc intern care se ațâță rău
‎și anunță un atac violent ‎care mă face să nu răspund de mine.
‎Te-aș putea răni, Paula.
‎Așa că, te rog, ‎pentru siguranța ta și a mea,
‎pleacă imediat din casa mea!
‎Ieși din casa mea!
‎Afară!
‎Nu sunt o psihopată din Mar del Plata.
‎Sunt o idioată care e oarbă de mulți ani!
‎Afară!
‎Vino să vezi!
‎Vino la Mar del Plata să vezi! Vino!
‎Afară!
‎Așteaptă!
‎Notează-ți numărul meu ‎și dă-mi un SMS cu al tău.
‎Ai să vii la Mar del Plata... ‎să vezi că spun adevărul?
‎Nu te pot crede pe cuvânt.
‎Notează-ți!
‎- Da. ‎- 11-4- 57-21-22.
‎- Fii atentă. ‎- Douăzeci și doi?
‎Da, 22.
‎Nu-l înfrunta.
‎Nu spune nimic până nu merg ‎să verific dacă spui adevărul.
‎Îmi ceri să tac ‎după tot ce am văzut azi-noapte?
‎- Da. ‎- Să tac?
‎Da.
‎Pentru că, dacă e adevărat, ‎suntem victimele lepădăturii.
‎Că a fost cu tine 19 ani ‎și nouă cu mine nu contează.
‎Nu e o problemă cantitativă, ‎ci calitativă.
‎Bine.
‎Dar vino când se întoarce, duminică,
‎căci îmi vine să-l strâng de gât ‎ca să-l fac să recunoască.
‎Mă simt...
‎Nici eu nu știu cum.
‎DUMINICĂ
‎A venit taxiul, Fernando!
‎O să-ți aduc două surprize, nu una, bine?
‎- Dă-mi un pupic, fiule. Te iubesc. ‎- Și eu.
‎Iubire.
‎Ce-i cu sărutul ăsta rece?
‎Sărută-mă ca lumea!
‎Te iubesc. Te sun eu.
‎Mămicii i-e sete!
‎Nu jucai jocuri video?
‎Te plătesc ca și cum m-ai fi dus ‎la Mar del Plata.
‎Mulțumesc mult!
‎Cu plăcere.
‎Bună!
‎Bună.
‎Pipi!
‎Bună, iubito!
‎Nu. Cred că m-a lovit gripa. ‎E o alergie sau…
‎- Ai febră? ‎- Nu.
‎Ce faci, iubito?
‎Bine. Nu știu. Sunt puțin deprimată.
‎Auzi, vin Maru și Charly diseară.
‎Nu, sunt frânt.
‎Trebuie să-mi spui dinainte, Pipi!
‎Ce să-ți spun?
‎Am condus 400 km. ‎Vreau să fiu cu tine. Sunt epuizat.
‎Ce vrei să fac? S-au invitat singuri!
‎Cred că vor să ne spună ‎că a rămas în fine însărcinată.
‎Săraca Maru!
‎De ce plângi, Pipi? E în regulă, iubito.
‎- Nu. ‎- Totul e bine.
‎E o veste bună. Ar trebui să fim fericiți.
‎Fă-mi o gustare. Fac baie și cobor.
‎Haide! Sus, Pipi!
‎I-ai văzut testiculele?
‎Zici că-s...
‎silicon german. Nimic nu-i mai bun.
‎Nu mișca, Moncho!
‎Nu mișca!
‎Ce ai, surioară?
‎Probabil Fernando are altă familie.
‎Altă familie, Nacho.
‎Altă familie. Nu e așa de greu.
‎Altă femeie, fiice...
‎Da, știu ce e o familie.
‎Dar nu înțeleg... Să vedem. Unde?
‎De unde e Fernando, Nacho?
‎Mar del Plata.
‎Așa, altă familie la Mar del Plata. ‎Încep să-nțeleg.
‎Ieri a venit pretinsa femeie ‎care cică s-a măritat cu el acum 19 ani.
‎Oprește-te!
‎Tu, eu, toată lumea ‎și astea două testicule
‎știm că Fernando e văduv. Adică…
‎Asta ne-a spus el.
‎Mi-a arătat chiar și poze cu decedata.
‎Și femeia care a venit ieri era aceeași.
‎Doar că respira. Respira perfect!
‎Nu se poate! Nu se încadrează în profil.
‎Tipii care fac asemenea lucruri ‎sunt psihopați sau duri.
‎Stai! Ce faci?
‎Merg să verific.
‎Bine, dar unde?
‎Unde e Fernando, Nacho?
‎La Mar del Plata. Încep să-nțeleg.
‎E o problemă de mentalitate.
‎Marele cancer de aici ‎a fost cucerirea spaniolă.
‎Columb a adus aici virusul corupției
‎și a infectat continentul 450 de ani.
‎Monopolizăm seara cu cucerirea spaniolă?
‎Să trecem la subiect. ‎De ce suntem azi aici?
‎- Spuneți-ne știrea. Haide! ‎- Da, haide.
‎Bun...
‎Sunt doi.
‎Bravo!
‎Felicitări! Mă bucur pentru voi.
‎- Fericire pură! ‎- Da!
‎Mersi, Fer.
‎- Fericire pură? ‎- Superb.
‎- Câtă fericire! ‎- Ce ai, Pipi?
‎E o veste minunată.
‎Te-a lovit tare știrea, cumnățico!
‎Da, ai așteptat atâția ani!
‎Atâtea injecții și tratamente...
‎E atât de sensibilă! ‎Să deschidem o sticlă de șampanie!
‎Pipi, hai să bem șampanie.
‎Etajul doi, apartamentul B.
‎Nu, etajul doi, apartamentul A. ‎Era la stradă.
‎N-am fost de doi ani. Nu țin minte.
‎Bine, stai. Unu, doi.
‎- Ăla e? Nu e lumină. ‎- E întuneric.
‎Poate a ieșit.
‎Îl sun, să văd ce spune.
‎Mai bine o suni pe ea.
‎Sun-o!
‎Dacă e adevărat tot ce a spus, ‎trebuie să dovedească.
‎Dacă e cu el, ți-l dă la telefon.
‎Recolta din 2001.
‎Mi-a dat-o patronul cramei Mascardi.
‎E un escroc tipic bogat, dar e băiat bun.
‎Poate un escroc să fie un om bun ‎în același timp?
‎Mamă, telefonul tău.
‎- Ne poți aduce niște ciocolată? ‎- Alo?
‎Eu sunt.
‎Cine e?
‎Suntem în fața apartamentului ‎și e întuneric.
‎Nu cred că doarme. E prea devreme.
‎Ce apartament? Ce tot spui?
‎Al tău, din Peralta Ramos 2471. ‎Nu acolo stai?
‎Nenorocitul!
‎Are două apartamente, și acolo, și aici!
‎Unde?
‎La Buenos Aires, ‎la trei străzi de casa ta.
‎În ziua accidentului, ‎am dormit cu el acolo.
‎Ne serbam aniversarea.
‎Mai mult, te-am văzut la spital, ‎dar nu m-ai privit.
‎Gonzalo mi-a spus ‎că ești medicul lui, nu amanta.
‎E un rahat cu ochi!
‎Nu-i sunt amantă.
‎Sunt soția lui. ‎În orice caz, a doua lui soție.
‎Ești cu el acum?
‎Da, suntem acasă.
‎- Adresa. ‎- Dă-mi adresa!
‎Uite, Paula,
‎am condus trei ore și jumătate ‎s-arăt că nu ești nebună.
‎Dă-mi adresa!
‎Alsina 305.
‎Ai un amant? Cu cine vorbești?
‎Cu Guada.
‎- E vreo problemă? ‎- Nu,
‎nu e nimic.
‎Ești acolo, Paula?
‎Ce faci, Pipi?
‎- Calmează-te, Pipi! ‎- Vorbesc!
‎Paula?
‎Fii foarte atentă.
‎Nu face nebunii.
‎Sunt cu fetele și mă ocup de ele.
‎În plus, serbăm sarcina soră-mii.
‎Las jaluzelele deschise
‎ca să vezi de afară.
‎Să mergem, Nacho.
‎- Alsina. ‎- 305.
‎Felicitări!
‎Toate cele bune! Adică...
‎sunt clipe de viață superbe.
‎Nu!
‎Ce e?
‎Nu așteptăm pe nimeni.
‎- Glumești, Pipi? ‎- Ar putea fi periculos.
‎E doar soneria, Pipi.
‎Nici nu ne-am atins de băutură. ‎Liniștește-te!
‎Fer!
‎Da?
‎Bună, camionul parcat în fața aleii ‎e-al tău?
‎- Charly! ‎- E-al meu. Mii de scuze!
‎Îmi cer scuze.
‎Haide! De 30 de minute îl caut ‎pe proprietar!
‎Vin imediat.
‎Acum îl mut. Îmi pare tare rău.
‎Uite-l!
‎Era adevărat.
‎Ce om de căcat!
‎Unde e ea?
‎Da, sun-o.
‎Alo?
‎Pe el îl văd, pe tine, nu.
‎Ieși dacă ești cu el.
‎Mă bucur pentru sora mea.
‎Stai așa, Pipi!
‎- O să-mi rupi obrazul. Ce se întâmplă? ‎- Am vrut să te sărut!
‎E un nenorocit! Nenorocitule!
‎- Îl omor! ‎- Psihopat nenorocit!
‎- Îi rup gâtul. ‎- Și-l bat!
‎- Nu! ‎- Ce ?
‎Victima sunt eu.
‎Dacă e să-l omoare cineva, voi fi eu!
‎- Pornește, Nacho! ‎- Bine.
‎Plecăm?
‎- Pornește motorul, Nacho! ‎- Bine.
‎Mama mă-sii!
‎Mă duc la culcare, Pipi. Mergem?
‎Nu, eu o să...
‎termin vasele. Nu-mi place mizeria...
‎Le speli mâine.
‎Nu, Fer. Mă deprimă când...
‎- Lasă-mă pe mine atunci. ‎- Nu!
‎Iartă-mă. Nu.
‎Ce e cu tine, Pipi?
‎Nimic.
‎Sărută-mă!
‎Dă-mi un sărut adevărat.
‎Ne vedem sus, Pipi.
‎SUNT LA UN RESTAURANT CHINEZESC
‎VII SAU SĂ PLEC?
‎VIN ACOLO
‎Ea e?
‎- Da. ‎- Ce să fac?
‎Sunt 200 de mese libere, Nacho. Alege una.
‎Bine.
‎Nu am mult timp.
‎Nu știe că am plecat.
‎Te temi c-o să creadă că ai un amant?
‎Ce ai de gând să faci cu... ‎tot căcatul ăsta?
‎Nu știu.
‎Să divorțez.
‎Încă nu știu. Sunt încă...
‎șocată. E o situație incredibilă.
‎Divorțul n-ajunge. ‎Cretinul trebuie să plătească. Scump!
‎E un mizerabil. Nu înțelegi?
‎Ba da.
‎Dar ce vrei să spui cu asta?
‎Ceva... care să-l doară.
‎Mult.
‎L-am putea denunța ca bigam.
‎E o infracțiune. ‎Am căutat pe internet. Riscă închisoarea.
‎Te-ai mulțumi cu asta?
‎Era să dau buzna la tine în casă...
‎și să-l omor.
‎Moartea nu e o opțiune pentru mine.
‎Am copii și la fel și tu.
‎Orice, în afară de a-l ucide.
‎Nici pentru mine ‎nu e o opțiune pușcăria. Nu.
‎Trebuie să sufere tot restul vieții, ‎să sufere mult.
‎Dă-mi mâinile!
‎Suntem în aceeași oală.
‎Ne unește aceeași tragedie.
‎Suntem victimele ‎unui psihopat oribil și misogin.
‎Puteam să murim și să ne reîncarnăm ‎fără să bănuim nimic.
‎Ar fi fost mai bine.
‎Îți dau o veste proastă.
‎Acum știm.
‎Acum...
‎trebuie să aplicăm justiția extremă.
‎Acum e rândul nostru.
‎Să-l pedepsim pe nenorocit!
‎Nu știu la ce te gândești,
‎dar spune-mi înainte să faci ceva, te rog.
‎O să te sun.
‎Dar poartă-te ca și cum n-ai ști nimic.
‎Și... controlează-ți sentimentele, Paula.
‎Sentimentele sunt ca o piatră ‎aruncată în apă.
‎Formează o mică undă. ‎Știi unde începe, dar nu unde se termină.
‎Deschide gura!
‎- Nu, nu iau pastile. ‎- Sunt medic.
‎- Ce e? ‎- Crezi că te omor?
‎Deschide gura!
‎E un anxiolitic. Face minuni.
‎Trebuie să ne păstrăm cumpătul ‎mai mult ca oricând.
‎Să nu bănuiască nimic. ‎Și, când se așteaptă mai puțin,
‎sărim pe el ca două hiene rănite.
‎Mi-e cam frică.
‎Demnitate trebuie să simți, nu frică.
‎Pastilele îți vor lua frica. Uite...
‎păstrează-le.
‎Mai am acasă.
‎Poți lua una la 12 ore. ‎Mănâncă ceva înainte.
‎Ținem legătura.
‎Hai, Nacho!
‎Bună, Pipita!
‎- Bună, tată! ‎- Dă-mi un pupic.
‎- Unde e maică-ta? ‎- A plecat.
‎- Se poartă ciudat. ‎- Ce este?
‎Bună!
‎Ți-ai terminat tura?
‎Sunt la apartament. Ce faci, iubito?
‎Foarte bine. Mi-am luat liber
‎fiindcă Gasti ți-a făcut o sculptură ‎cu ou și mălai la școală
‎și vrea să ți-o arate neapărat azi.
‎Nu înțeleg. Vii la Mar del Plata?
‎Am trecut de Dolores.
‎Stăm până mâine. ‎Nu vreau să fac un drum lung
‎și să mă întorc în aceeași zi.
‎Am socotit ‎că ajungem în mai puțin de o oră.
‎Îmi place ideea!
‎- Bine, pe curând. Pupici! ‎- Pupici!
‎- Tată, ai venit! ‎- Revin imediat.
‎- Când? ‎- În curând, dragă!
‎Voiam să-ți arăt ceva!
‎- Alo? ‎- Ne întoarcem.
‎Fiu-tău face o criză. ‎Vrea să se întoarcă acasă.
‎Termină, Gasti! Termină!
‎Nu-l dojeni, Vera! E doar un copil.
‎Vrea doar să se întoarcă acasă.
‎- Condu cu grijă! ‎- Bine.
‎Pupici. Mulți pupici!
‎Pupici, iubito! Te iubesc!
‎Rahat cu ochi!
‎Cum poți mânca ‎empanada ‎când avem linte? Nu înțeleg.
‎- Mulțumesc. Îmi place... ‎- Nu!
‎- Asta e farfuria ta. ‎- E la fel.
‎- Cum mănânci asta? ‎- Miroase bine.
‎Miroase delicios, te rog. Stai...
‎- Gustă! ‎- Nu vreau.
‎Haide, gustă!
‎- E scârboasă. Nu. ‎- Gustă!
‎Te iubesc.
‎Nu avem vin la masă! Nu vrei?
‎- Adu, te rog. ‎- Adu tu!
‎De ce nu aduci?
‎Ușurel! Trei contra unu.
‎Femeia e la putere!
‎- Femeile, tată, femeile. ‎- Sună ca latina.
‎Stai puțin…
‎Ai auzit?
‎Ce se petrece?
‎- Ești bine? ‎- Da, am o…
‎Simt ceva... De ce te...
‎Pipi, de ce te încrunți? ‎S-a întâmplat ceva?
‎Nu.
‎Știi? Ești ca... Pipi, ce s-a întâmplat?
‎Mă iubești?
‎Ce întrebare e asta? Firește. Ce e?
‎Mă mai alegi pe mine?
‎Te iubesc din suflet.
‎Ești unul dintre cei mai importanți oameni ‎din viața mea.
‎„Unul”.
‎Asta pentru că sunteți tu, fetele...
‎Mă cac pe mine!
‎N-ajung!
‎- Alo? ‎- Alo.
‎Sunt pe punctul de-a-i spune. ‎Nu mai rezist.
‎Nu!
‎Unde e?
‎- În baie. ‎- Și tu?
‎În pat.
‎Ridică-te!
‎Îndepărtează-te de el, altfel vorbești.
‎Distanțează-te de idee. ‎Scoate câinele la plimbare.
‎Nu avem câine!
‎Plimbă-te fără câine
‎sau udă-ți plantele.
‎Ceva care să-ți abată gândurile.
‎Jură-mi că nu vorbești.
‎O să ne distrugi șansa de a ne răzbuna ‎cum merităm.
‎- O să curăț piscina. ‎- Perfect!
‎- Unde mergi, Pipi? ‎- Să curăț piscina!
‎Acum?
‎Nu se poate!
‎SÂMBĂTĂ
‎Idiotule!
‎- Scuze. ‎- Ai grijă!
‎- Era să-mi scoți ochiul. ‎- Nu e nimic. Liniștește-te.
‎Nu.
‎- Uită-te la asta. ‎- Bucata aia arată grozav!
‎Vrei, mamă?
‎Vera... Ce se întâmplă?
‎Ce?
‎Nu vrei?
‎Dormeam.
‎Dormi.
‎Te trezesc eu.
‎Ce-a fost asta?
‎Scuze.
‎M-am entuziasmat.
‎Fii blândă, iubito.
‎N-am decât una.
‎- Bună! ‎- A sosit deja?
‎Nu, încă nu.
‎Anulează tot ce ai de făcut ‎joi după-amiază.
‎De ce? Ce se întâmplă joi?
‎Se întoarce aici, Paula, ‎ca în fiecare joi.
‎Mereu pleacă de acasă?
‎Da, dar pleacă și de la spital. Depinde.
‎E important să știi.
‎Avem nevoie de precizie.
‎Nu știu. Îți spun joi.
‎Dar de ce? Ai vreo idee?
‎Da, dar nu-ți pot spune la telefon.
‎- Amintește-ți că ți-am spus... ‎- Moartea nu e o opțiune, da.
‎N-ai grijă. Va trăi...
‎să-și dea însă seama că e mort.
‎Ideea ta se va întâmpla joi?
‎Nu, joia asta culegem date ‎ca să facem planul.
‎O să-l urmărim până la Buenos Aires.
‎Vii la Mar del Plata?
‎Da. Trebuie să știm ce face
‎de când pleacă până ajunge aici.
‎Ce să facă? Nimic. Conduce.
‎Asta crezi?
‎Ce mașină are acolo?
‎- Un Suran. ‎- Interesant.
‎Aici are o camionetă Honda.
‎Trebuie să le schimbe undeva, Paula.
‎Cum să fie așa de nebun ‎și să nu-mi dau seama?
‎N-ai grijă. Nici eu nu mi-am dat seama. ‎Nu ești singura fraieră.
‎Vin joi. Te sun imediat ce ajung.
‎Anulează tot cei ai între 13:00 și 21:00.
‎Și liniștește-te ‎sau ia o pastilă la 12 ore.
‎JOI
‎Ai condus patru ore să vii, ‎iar acum conduci patru ore să te întorci.
‎Am venit cu avionul, Paulita.
‎Am închiriat mașina la aeroport ‎și o returnez la Buenos Aires.
‎E colosală ideea ta, Vera.
‎Orice femeie într-o asemenea situație ‎s-ar gândi imediat la asta.
‎Da, dar una e să-ți vină ideea, ‎și alta s-o pui în practică.
‎Nu vom fi nici primele, ‎nici ultimele care o fac.
‎BUENOS AIRES 240 KM
‎Uită-te la el!
‎E fericit, nemernicul!
‎De ce spui asta?
‎Cântă. Uite cum își mișcă capul.
‎Cântă, rahat cu ochi, cântă!
‎Curând, o să plângi în hohote!
‎Mereu aduce croasanți de-aici.
‎Mie, nu. Nu mănânc amidon.
‎Atunci de ce-ar veni aici?
‎Aici schimbă mașinile.
‎Ce face?
‎Încetează să-ți fie soț ca să fie al meu.
‎Ce faci, omule?
‎- Îți spăl nava? ‎- Da, dar schimbă cârpa.
‎Ai zgâriat-o data trecută. Ia!
‎Tipul care îi spală mașina ‎ar putea fi util.
‎Uite ce relaxat e,
‎psihopatul naibii!
‎E atât de pervers...
‎Nu pot să cred!
‎Patologia aia se cheamă „a fi nemernic”.
‎Avem toate datele. Acum trebuie să gândim, ‎să planificăm și să executăm.
‎Joia viitoare va fi Ziua Z.
‎Ascultă...
‎Dacă ne iubește pe amândouă?
‎E un reality-show ‎cu un tip care are patru soții.
‎Poligamia e acceptată ‎în Algeria, Camerun și Pakistan.
‎Îmi place. E grozav! ‎Așadar ne mutăm toți trei în Pakistan.
‎Îmi place!
‎Zău așa...
‎Nu te mai chinui, Paula!
‎ZIUA Z
‎- Te sun, Pipi. ‎- Bine.
‎- Pe duminică! ‎- Da.
‎- Drum bun! ‎- Te iubesc!
‎Pa, iubito!
‎- Alo. ‎- A plecat.
‎Perfect! Unde ești?
‎- Unde ești? ‎- Da.
‎Sunt pe drum.
‎Prima fază a planului era să-l prindem.
‎Cu o zi înainte, ‎Vera s-a dus la locul atacului
‎să plaseze primul obstacol.
‎Planul cerea un camion de tractare.
‎E pentru un film.
‎Ne trebuie la Atalaya, pentru o zi.
‎Nacho a angajat un tip ‎care o face pe mecanicul.
‎Verita, sunt cu Somnul. Mi-e frică.
‎Ascultă-mă! Fără 15.000 de peso nu vrea.
‎Ce facem?
‎Ne-a trebuit și ciumăfaie. ‎De asta s-a ocupat Vera.
‎Navigare plăcută, regino!
‎Julito, ești un înger.
‎E scopolamină, folosită pentru amețeală.
‎Sunt la Dolores.
‎Joi dimineață, ‎Vera și Nacho au fost în Atalaya
‎să acopere camionul de tractare ‎cu logourile corecte.
‎Nacho, e plin de umflături!
‎Inspiră...
‎Au instalat și două camere ‎ca să urmărească operațiunea.
‎Suntem la întoarcere.
‎Îl vedem.
‎Urmărește-l! ‎Ai să vezi o clădire cu culori,
‎animale, plante și alte minuni.
‎Suntem într-o ambulanță veterinară ‎lângă un camion de tractare.
‎Ce ticălos nenorocit!
‎M-ai speriat!
‎- Ești bine? ‎- Am luat pastilele tale.
‎- Cred că-și fac efectul. ‎- Câte ai luat?
‎Ce mai faci?
‎- Câte ai luat, Paula? ‎- Doi, trei, patru.
‎Omul meu!
‎Ce s-a întâmplat?
‎Două pneuri sunt dezumflate!
‎Nu numai asta,
‎ți le-au înțepat.
‎Uite! Sunt găurite.
‎- Unde? ‎- Aici...
‎- Și acolo. ‎- Unde?
‎- Ai zis că te ocupi! ‎- E sub control! Potolește-te.
‎- Ești terminat. ‎- Ai văzut cine a făcut-o?
‎Cum să văd? Lucram.
‎Incredibil! Cum a fost posibil?
‎Trebuie să chem tractările.
‎Normal, ai doar o rezervă.
‎- Sună camionul de tractare. ‎- Da.
‎- Și va veni! ‎- Nu înaintea noastră, normal.
‎Deschide geamul, Paola.
‎Paula mă cheamă!
‎Somnule!
‎Ești prost? Trezește-te! ‎Urmezi în 5 minute.
‎Nacho, mai încet.
‎Amatista, e rândul tău.
‎Cine e Amatista?
‎Ea…
‎Astrologa mea.
‎O să-i dea ciumăfaia
‎și-l va distrage pe spălător.
‎I-am salvat viața spălându-i stomacul ‎când a luat un pumn de pastile
‎fiindcă o înșela soțul.
‎Lumea e plină de ticăloși, Paula.
‎Când a ieșit din comă, ‎a zis că mi-e datoare. Acum suntem chit.
‎Amatista intră în scenă.
‎- Bună! ‎- Speli acum, dragule?
‎Da, doamnă. 200 de peso.
‎E scump.
‎Cum așa? O dau și cu ceară.
‎Bine.
‎- O las în fața restaurantului. ‎- Bine, vin acolo.
‎Haide!
‎Sunt aici.
‎În parcarea din Atalaya.
‎Lângă o Honda bordo. O să mă vezi.
‎Cât durează? Te rog, grăbește-te!
‎Sună.
‎El e.
‎RAHAT CU OCHI
‎Bună, iubitule!
‎Bună, iubito. N-ai să crezi! ‎Am un pneu găurit.
‎Și rezerva e dezumflată.
‎Am chemat tractările.
‎Ce nasol!
‎Sunt de-a dreptul furios.
‎- Unde ești? ‎- Pe drum.
‎Lângă Chascomús.
‎Bine, ai răbdare. Relaxează-te.
‎Relaxează-te. Ne vedem diseară.
‎Merg s-o văd pe mama.
‎- Bine, ne vedem acolo. Te iubesc. ‎- Pupici!
‎- Ai închis, surioară? ‎- Da.
‎Urmează partea grea.
‎Amatista și Somnul trebuie ‎să se întâlnească aici. Hai!
‎- Paula. ‎- Hai!
‎Somnule...
‎Amatista, ai a doua intrare. ‎Amintește-ți ce ți-am zis.
‎Nu respira în timp ce te ocupi.
‎Cum va aplica ciumăfaia?
‎I-o va pune pe telefon.
‎Scuze că te deranjez.
‎Dar…
‎Mi-a murit telefonul ‎și mi-am uitat încărcătorul
‎și permisul.
‎Sunt un dezastru!
‎Așa că...
‎voiam să te rog
‎să-mi împrumuți o secundă telefonul.
‎Să-mi sun soțul să mi-l aducă.
‎Nu înțeleg…
‎- Îmi poți împrumuta telefonul? ‎- Da, desigur.
‎- Doar o secundă. ‎- Poftim.
‎Mulțumesc, dragă!
‎Nu!
‎E camionul lui de tractare!
‎Ce număr ai?
‎Douăzeci și trei, zero, nouăzeci și opt.
‎La fel și eu.
‎Somnule, pentru Dumnezeu, ‎gândește-te la ceva!
‎- Sunt de groază ăștia! ‎- Veșnic aceeași poveste!
‎Da. Uite cum facem. Dă-i drumul!
‎Mă ocup eu.
‎Ești sigur?
‎- Da, poți să pleci. ‎- Bine!
‎- Ne vedem! ‎- Pa!
‎Îl iubesc!
‎Uită-te pe biroul gri ‎sau pe măsuța din hol.
‎- Bine, mi-l aduci? ‎- Aici!
‎Aici!
‎În Atalaya.
‎Poftim?
‎Uite, Coco,
‎scoate-ți pijamaua aia jegoasă,
‎îmbracă-te cu ceva decent și adu-mi-l!
‎Le uit pe toate ‎pentru că doar eu le fac pe toate!
‎Tu toată ziua bei ‎mate
‎și te scarpini în cur!
‎Ce ați pățit?
‎Mi-au tăiat ambele pneuri.
‎Câtă răutate! Uite ce adânci sunt! ‎E feroce!
‎- Și celălalt. ‎- Hei!
‎Mulțumesc.
‎Cu plăcere.
‎E în regulă cu soțul?
‎Da, pe cât se poate. E un dulce!
‎Ai grijă, dragule!
‎Merge strună!
‎Îl urăști.
‎Tu nu?
‎Surioară, e rândul tău.
‎Tot ce pot face acum
‎e să te remorchez până la o vulcanizare ‎să iei unul nou.
‎Sau poate două.
‎Câtă răutate!
‎- Îți sună telefonul. ‎- Da, mulțumesc.
‎Alo?
‎Bună! E totul în regulă? Sunt îngrijorată. ‎Au sosit tractările?
‎Abia ce-a ajuns. ‎Mă duce să-mi cumpăr pneuri noi.
‎Nu-ți face griji. ‎Relaxează-te. Nu te stresa.
‎Respiră adânc.
‎Da, respir adânc.
‎Sunt foarte supărat.
‎O s-o iau ca pe-o glumă, altfel...
‎Aș veni să te iau, ‎dar trebuie să trec s-o văd pe mama.
‎Ești o dulce. Stai liniștită.
‎În vreo două ore ajung.
‎- Pupici. ‎- Te iubesc.
‎E gata!
‎- E sub efect? ‎- Da.
‎Ce ai pățit, omule?
‎Ți-a căzut tensiunea?
‎Ești bine?
‎Intru în panică.
‎Sunt pe cale să renunț.
‎Dacă e să renunți, fă-o acum!
‎Asta e ultima ta șansă.
‎Nu, ce?
‎Nu, adică vreau să zic...
‎Da, hai s-o facem!
‎Perfect, Paula!
‎Bravo, Somnule!
‎Fer…
‎Zici că-i zombi.
‎Nu-l compătimi, Paula!
‎Ai uitat ce a făcut? ‎Mă enervează memoria ta de găină.
‎Nu mă mai jigni, Vera!
‎Acum fă-mă vacă leneșă.
‎Ce e? Nu poți vorbi? Asta e?
‎- Gunoiule! ‎- Lasă-l în pace!
‎Ușurel, Pauli. ‎Verific dacă a acționat ciumăfaia.
‎- Grăbește-te, Nacho. ‎- Da, să mergem.
‎Somnule, adu cușca.
‎Hai, trei, doi, unu. Somnule!
‎Greu mai e!
‎- Somnule, restul. ‎- Paula!
‎- Ai fost grozav. ‎- Pa! Baftă!
‎Nacho, lasă-ne la clinica ta și pleacă.
‎Fer... De ce, Fer?
‎- Nu vreau să te bagi. ‎- De ce? E clinica mea.
‎- Zic că ți-am furat cheile. Hai! ‎- Nu!
‎- Fă ce-ți zic, Nacho. Hai, Paula! ‎- Bine.
‎- Hai! ‎- Să mergem!
‎Se trezește.
‎Ce se petrece?
‎Ești surprins să ne vezi împreună?
‎Cum ai putut face așa ceva, Fernando?
‎Cum ai putut?
‎Ți-am fost fidelă ‎în cei 19 ani de căsnicie!
‎Și puteam de o mie de ori să nu fiu!
‎Nu plânge, Paula. Nu te înjosi!
‎Hai să-ți explic.
‎Nu, vreau să-i vorbesc!
‎Ai idee câți tați au vrut să mă seducă ‎la grădiniță?
‎Sute, mii!
‎Dar n-am făcut nimic.
‎Mă prefăceam că nu văd.
‎Îmi spuneam: „Cum să-i fac asta?
‎Muncește ca un câine ‎să ne plătească ipoteca.”
‎Și tu aveai altă familie! Ticălosule!
‎Nu am altă familie. Asta e…
‎E cum...
‎Nu pot să vorbesc așa. ‎Dezlegați-mă, vă rog!
‎Nu poți vorbi fiindcă îți curge ciumăfaia ‎prin vene, Fernando.
‎Ce mi-ați dat? Ciumă...
‎Ciumăfaie?
‎Ce vreți să-mi faceți?
‎O mică intervenție chirurgicală.
‎Ești nebună? Ați înnebunit amândouă? Unde…
‎Nu…
‎Nu, nu-mi puteți face asta!
‎Ce anume?
‎La ce te gândești?
‎La penis?
‎Nu, poți să-l păstrezi.
‎Fără el, n-ai putea urina
‎și ai muri, ‎dar noi nu vrem să mori, Fernando.
‎Nu. Vrem să trăiești,
‎să trăiești ca să suferi măcar o părticică ‎din ce ne-ai făcut tu să suferim.
‎Așa că, îți lăsăm penisul în pace.
‎Dar nu ouțele.
‎Ați...
‎Ați înnebunit.
‎E ilegal. O să vă-nchidă. Vera!
‎Vera! Nu ești tu asta…
‎Paula…
‎Pipi, nu ești tu.
‎Gândește-te la fete.
‎Te-ai gândit la ele când ai făcut asta?
‎- Anestezie locală. ‎- Nu.
‎- Doar o mică-nțepătură. ‎- Nu!
‎- Desfă picioarele!
‎- Ia-l de picioare, Paula! ‎- Nu striga, Vera!
‎Cum să-mi tăiați testiculele?
‎Nu. Privește-mă, iubito!
‎Nu lăsa psihopatul să te convingă!
‎- Nu! ‎- Desfă-le!
‎- Nu. ‎- Desfă-le!
‎Desfă-le, altfel te injectez în testicule,
‎și n-o să-ți placă.
‎Ajutor!
‎Ajutor! Ajutați-mă!
‎Ajutor!
‎Bine. Anestezie generală!
‎Ia ceva să-i tai chiloții.
‎Paula,
‎e o nebunie.
‎Nu-ți stă în fire.
‎Te iubesc. Sunt eu.
‎Paula, te rog...
‎Ce ai făcut, idioato?
‎Ai înnebunit?
‎Nenorocitule!
‎Dă-mi drumul, nebuno!
‎Nenorocitule!
‎Te omor, ticălosule!
‎Încetează!
‎E un coșmar!
‎Pe cine ameninți, Paula? Fii clară!
‎Nu mișcați!
‎Rămâneți pe loc…
‎că dacă nu...
‎Ce-ați devenit?
‎Sunteți nebune!
‎Evadează!
‎A blocat-o cu ceva! Împinge, Paula!
‎Unde e?
‎Acoperișul!
‎Vera! Dacă scapă, pușcăria ne paște!
‎Nu va scăpa!
‎Uite-l!
‎Fer!
‎Opriți-vă!
‎Încă un pas, și sar!
‎Ați înnebunit de tot. ‎Voiați să mă castrați!
‎- Eu sunt nebuna? ‎- A fost ideea ta, nu?
‎Tu ai aranjat totul? Mă urăști, Vera?
‎Tu ne urăști.
‎Ne-ai distrus viața, Fernando!
‎Vă iubesc pe amândouă!
‎Nu oricine ar fi făcut ce-am făcut eu.
‎Nu, doar unul bolnav la cap ca tine ‎ar face așa ceva.
‎- Nu te înțeleg, Fernando! ‎- Ce nu înțelegi, Pipi?
‎Ăsta sunt eu.
‎Așa iubesc eu!
‎Așa trăiesc eu. Așa m-am născut!
‎Nu te naști așa.
‎Când ai devenit acest om?
‎Așa e, am mințit. E adevărat.
‎Dar n-ați înțelege. ‎Nici eu n-am înțeles imediat.
‎Mulți oameni au problema asta.
‎Și nu doar aici, în toată lumea!
‎E o înșelătorie morală ‎de proporții uriașe!
‎Aici și peste tot pe planetă, Fernando.
‎Asta e problema.
‎Morala!
‎Nenorocita de morală!
‎Cine spune ‎că nu poți iubi doi oameni deodată?
‎Oricine e decent și cinstit, ca mine!
‎Ca noi!
‎Încetează cu gluma asta.
‎Câte femei ai? Câți copii?
‎Câți oameni ai păcălit, Fer?
‎Nu mă insulta!
‎Vă iubesc profund pe amândouă.
‎Nu v-am înșelat. ‎Sunteți iubirile vieții mele.
‎Fără oricare din voi...
‎aș muri. Sunteți sacre pentru mine. ‎De câte ori v-am zis că vă iubesc?
‎- Nu ți-a spus niciodată? ‎- Paula!
‎Vă iubesc atât de mult,
‎atât de mult,
‎încât sunt în stare să vă iert
‎pentru ce ați vrut să faceți. Uităm!
‎Gata! Întoarcem pagina!
‎Cărțile sunt pe masă.
‎O putem rezolva. Putem încerca!
‎Ești un psihopat pervers.
‎Dacă nu pot fi cu amândouă,
‎- ...mă arunc. ‎- Aruncă-te!
‎- Mă arunc! ‎- Fă-o!
‎Lașule! De parc-ai face-o. Ai venit aici ‎să scapi, nu să te sinucizi.
‎Spune adevărul, Fernando. ‎Odată în viață, spune-l!
‎Avem o oportunitate extraordinară.
‎Unii oameni...
‎se despart din lipsa iubirii!
‎Aici, e prea multă iubire!
‎Și mă întreb,
‎vom lăsa să se stingă această iubire?
‎Bravo!
‎- A căzut! ‎- Fernando!
‎Nu te pot înțelege
‎Inimă zburdalnică
‎Nu te pot înțelege
‎Și nici ele nu pot
‎Nu pot să-mi explic
‎Cum poți să le iubești
‎Și să nu te simți vinovat
‎Nu pot înțelege
‎Cum poți iubi două femei deodată
‎Fără să înnebunești
‎Ăsta sunt eu.
‎Arăt ca orice bărbat.
‎Totuși, e ceva care mă face diferit.
‎Am o inimă prea mare.
‎Inima mea e capabilă de mult mai ‎multă iubire decât a oricui altcuiva.
‎Fără să înnebunești
‎După șapte luni, ‎realitatea mea se schimbase complet.
‎Am continuat să sper ‎că își vor da seama cât de mult le iubesc.
‎Și încă mai sper.
‎Dar nu erau șanse.
‎Niciuna nu m-a înțeles.
‎- Bună! ‎- Bună!
‎Am jucat trei partide video ‎și le-a câștigat.
‎- Bravo! ‎- Pa, campionule!
‎- Te iubesc, fiule. ‎- Și eu.
‎- Bună, scumpule! ‎- Bună.
‎Pa, Gasti!
‎Îl iau sâmbătă. Are o petrecere.
‎Pa, Vera!
‎Rahat cu ochi!
‎O brioșă cu ciocolată.
‎Cred că e tata.
‎- Bună! ‎- Bună, dragă.
‎Ești mai bine?
‎Nu-mi arde de dans, dar merge.
‎- Mă bucur să te văd. ‎- N-aș lipsi pentru nimic în lume.
‎- Bună! ‎- Bună, Paula.
‎Jose.
‎E tatăl tău. Vino!
‎Bună, draga mea. La mulți ani!
‎Bună!
‎Mulțumesc.
‎Cu plăcere.
‎Stau puțin și plec.
‎Bine.
‎Aș vrea să stăm de vorbă odată.
‎- Nu, Fer. ‎- Dar nu aici.
‎Mai bine nu.
‎Du-te cu fiica ta. Are nevoie de tine.
‎Am pierdut multe lucruri.
‎Pe cele mai importante.
‎Le-am pierdut.
‎Am fost pedepsit c-am iubit prea mult.
‎Latte, ‎da?
‎Da, mulțumesc.
‎Se spune ‎că iubirea adevărată vine o dată în viață.
‎Pentru mine a venit de două ori,
‎și poate că nu va mai veni niciodată.
‎Am o inimă neînțeleasă.
‎Nu degeaba i se spune organ prost.
‎Și de nu vrei, continuă să bată,
‎fără voie.
‎Prostește...
‎sau nebunește.