NETFLIX PREDSTAVLJA
Ne! Ne, ne!
"Vezivanje je psihičko stanje obuzdavanja ili blokiranja
te osjećaj potčinjenosti snažnoj zlokobnoj sili
koja utječe na slobodu osobe i sposobnost odlučivanja."
Ernesto de Martino: Sud e Magia
Poznato je kao zlo oko, a izvodi se magičnim obredima
kojima se uspostavlja povezivanje žrtve i izvršitelja.
Te su prakse odavno ukorijenjene u južnoj Italiji.
Sofia.
Koji ti je vrag?
Mama, opsovala si!
Budalo!
Osvetit ću se.
Ljubavi, lijepo sjedni.
Što je?
Ma ništa. Radiš otkako smo krenuli.
Nisi ni pogledala kroz prozor.
Kao mali sam se gubio u poljima.
Nisam vidjela slike iz djetinjstva.
Nemoj to reći mojoj majci.
Izvući će fotografije od vrtića do akademije.
-Sad želim vidjeti sve. -Ne, ne.
-Baš sve. -Ne šali se s time.
Morat ću svirati stare partiture. Sve ih čuva kao relikvije.
Stara škola.
Svidjet ćeš joj se.
-Možda si joj trebao reći. -Ne.
Iznenađenje.
Hej!
Bok.
-Kako se zove? -Tito.
Bok, Tito.
-Grize li? -Ne, ali jako smrdi. Čuvaj se.
Tito!
Dođi!
Veće negoli sam očekivala.
Trebala bi se preseliti u selo, a ne živjeti ovdje sama.
Teresa nije sama.
Bok, Sabrina!
-Ovo je Emma. -Emma, drago mi je.
A ovo je Sofia.
-Dobro došle. -Hvala.
-Trebaš pomoć? -Ne treba, mogu sam.
-Ja ću uzeti svoju. -Dobro.
-Ovuda. -Idemo.
Kako si?
Malo umoran, ali put je bio lijep.
-Predivan je! -Jesi vidjela?
Nemoj to dirati! Sofia!
Pripremila sam sobe na katu.
Hvala, Sabrina.
To sam ja.
-Dobro da sam te srela bez brkova. -Meni se sviđaš.
Ovo je tvoja mama?
Prije koju godinu.
-A gdje je ona? -Odmah će doći.
Ako me trebate, bit ću u kuhinji.
Hvala.
Idemo, ovuda.
Dođi, poslije ćemo gledati.
Sofia?
Dođi.
-Preteško ti je? -Ne, ne.
Ja spavam tu, vi ondje.
Tradicija. Nismo u braku i ne možemo spavati zajedno.
-Zbilja? -Da, ovdje je to tako.
To bi bila uvreda.
Kao da...
Ali ja želim spavati sama.
Ne možeš. Nažalost je tako.
Izvan braka nema spavanja skupa.
Sofia?
Mama, vidi.
Što to rade?
Ne znam, dušo.
To se nas ne tiče.
A tu ste.
Mama!
Dođi, idemo.
Tko je ova djevojčica?
Sofia.
Bok, Sofia.
-Već ste se smjestili? -Jesmo, na katu.
Ovo je Emma.
Nisam vas dočekala jer sam imala posla.
Doista mi je drago što sam vas upoznala.
Moj vas je sin napokon doveo.
Očito ima važan razlog. Zar ne, Sofia?
Imaš predivne oči.
Ovo je mjesto divno.
Hvala. To je sve što imam.
Bilo je potrebno mnogo žrtve.
Zacijelo imate posla.
-Kad smo kod toga, kako ide? -Znaš, složeno je.
Zašto ne potražiš pomoć?
Uvijek smo sve radili sami, i sad ćemo.
Idemo prošetati?
Može.
Nemoj se previše udaljavati. Ovdje se lako izgubiti.
Idem dovršiti u kuhinji dok ne dođu gosti.
-Koga si pozvala? -Uobičajeno društvo.
Htjeli su te vidjeti nakon toliko vremena.
Mama?
Idem s tobom. Moram ti nešto reći.
-Vidimo se. -Da.
Hajde, mama, idemo.
Što je to?
Stara molitva iz ovoga kraja.
Za zaštitu obitelji i onih koji će se pridružiti.
Moj se sin ženi.
Čestitam.
Hvala.
Dobro, nazdravimo.
Da.
Živjeli!
-Živjeli! -Živjeli!
Kći ti se rodila u Italiji?
Došle smo kad je imala jednu godinu.
-Čime se baviš? -Građevinska konzultantica.
-Radiš u Milanu, Rimu... -Uglavnom u inozemstvu.
-A što s malenom? -Ako idemo na duži put, ide s nama.
Nije ti teško izbivati od kuće?
Naviknula sam.
I ona se naviknula?
Djevojčica treba stabilnost.
Ispitivanje je gotovo?
-Vjenčat ćete se u crkvi ili kod matičara? -Već ste odredili datum?
Ovdje je lijepo, mogli bismo ovdje.
-Zbilja? -Da, vjenčajte se ovdje!
Oprosti, mama.
-Nisam htjela, oprosti. -Nema veze.
Hej.
Ne da se očistiti.
Daj da vidim.
Je li sve u redu?
Prvi put vidim da se moliš.
Zbog mame. Njoj je jako stalo do toga.
Pozvala je i svećenika.
Dođi!
Tito, dođi!
Gledaj!
Hoćeš? Donesi!
Tito?
Čekaj! Tito!
Tito, čekaj!
Tito!
Što to radiš?
Tito je pobjegao.
-Vidi kako je veliko ovo stablo. -Da, lijepo je.
Više od tisućljeća.
Zašto su iskopali ostala stabla?
Jer su bolesna.
Odat ću ti tajnu. Moja ih mama zna izliječiti.
Zbilja?
To je neka vrsta magije?
Tako je.
Magija.
Nemoj nikome reći.
Zna sa Sofijom.
Obožava ga.
Katkad sam ljubomorna.
Imaš sreće što si joj pronašla oca.
Sofia već ima oca.
Naravno, oprosti.
Zašto ste se rastali?
Bili smo premladi.
Kad se rodila, već smo prekinuli.
Ali ostali smo si dobri.
Teško je zbog tvog posla.
Mnogi bi rado bili na mojemu mjestu.
Francesco voli putovati.
Oduvijek je volio.
Brahmsov Kvintet za klavir i gudače.
Tako sam ga upoznala.
Koncert klasične glazbe.
Bio je izniman.
No ne voli veće pozornice.
Uvijek može opet pokušati.
Bravo.
Mama, odsvirala sam cijelu!
Odlična si!
A zašto si tako dobra?
Jer imam najboljeg učitelja.
Ne budi ljubomorna.
Veza s majkom neraskidiva je.
Dobro je prošlo.
Bila si odlična.
Čak si preživjela i ispitivanje mojih rođaka.
Tvoja majka ne otkriva mnogo.
Ne. Poznajem je.
Sretna je zbog nas.
Jesi li i ti sretan?
Što misliš?
Rado bih da se vjenčamo ovdje.
Gdje si odrastao.
Možemo razmisliti.
Ljubavi.
Što je?
Sofia?
I?
Netko nas je promatrao.
-Tko? -Sabrina.
Ma daj.
-Čini mi se da sam je vidjela. -Nemoguće, daj.
Ljubavi, ovo je stara kuća. Propuh je na sve strane.
Čula si buku i uplašila si se.
Sve je u redu.
Zašto joj je ruka puna ožiljaka?
Sabrina je imala problema
i mama se počela brinuti o njoj. Pomogla joj je.
Jako su bliske.
Zlato?
Što se dogodilo?
Ne znam, boli.
Gdje? Pokaži mi.
Nije ozbiljno, bez brige.
Sad će proći.
Je li sve u redu?
Da, ugrizao ju je pauk.
Da je odvezemo u bolnicu?
Da vidim.
Ne. Stavit ćemo nešto na to i bit će dobro.
Sofia?
Sjećaš se što sam rekao za stabla?
Mama može pomoći i ljudima.
-Što je to? -Ljekovite biljke.
Stari lijek protiv bolova i za dezinfekciju rane.
Znam da peče.
Ali ti si snažna, zar ne?
Evo, gotovo.
Bila si jako dobra.
Ostat ćeš spavati sa mnom?
Naravno.
Drži ovo uza se.
Štitit će te.
Dobro jutro, Emma.
Dobro jutro.
Sinoć si se zacijelo prepala.
Malo.
Takve se stvari ovdje događaju.
Glavno da je Sofia dobro.
Gdje je Francesco?
U selu. Nije vas htio probuditi.
Morao je pomoći ujaku s klavirom.
Dobro jutro.
-Bok, Emma. -Bok.
Ispričavamo se. Vidimo se poslije.
Hej.
Još te peče?
Ne.
A što je ovo?
Ne smiješ to dirati.
Što to radiš?
Liječim ga.
Kako?
Dođi.
Vidiš?
Kao da je ozlijeđeno.
Kao da plače.
Istina.
No možemo ga spasiti.
Poduči me.
Naravno.
Stavi ruku ovamo.
Što to radite?
Ljubavi, dobro si?
-Što je to? -Pomaže rani da zacijeli.
Prirodni lijek. Ja sam ga spravila, bez brige.
-Mama... -Tiho.
-Pusti me! -Tiho.
To me boli!
Dobro, što ti je učinila?
-Rekla je da će me liječiti. -Što?
-Kao stabla. -Ne vjeruj svemu što ti kažu.
-Ona je Francescova mama. -Ne zanima me!
Trebale su me pitati!
Sofia, čekaj!
Što se zbiva?
Mama je radila nešto čudno Sofiji.
Što?
Ne znam.
Dale su joj da nešto popije.
Zacijelo neki od biljnih pripravaka.
Odrastao sam uz njih.
Ne volim da je ljudi diraju.
Dobro, smiri se.
Razgovarat ću s njom.
Ozlijedila si se?
Dođi.
Oprosti za ono ranije.
Nisam se htjela naljutiti na tebe. Uplašila sam se.
Umorna si?
Da.
Teresa?
Izgubila si se?
Tražila sam te.
Što ste radile mojoj kćeri?
Previše se uzbuđuješ. Dobro znam što radim.
Ljudi dolaze meni po pomoć.
A kako im pomažeš?
Ovime?
Neke stvari ne možeš razumjeti.
Koje? Što ja to ne mogu razumjeti?
Sutra ujutro idemo kući.
Zašto si to sačuvala?
Mama?
FRANCESCO I ADA VJENČAT ĆE SE 27. SRPNJA 1980.
Slušaj me.
Učini što ti kažem. Dobro?
Ne.
Idem u krevet. Laku noć.
-Kako je Sofia? -Dobro.
Sabrina joj može odnijeti hrane u sobu.
Nema potrebe. Već spava.
-Odmah dođem. -Samo polako.
Spavat ću sa Sofijom.
Sofia?
Sofia, što je?
Hej!
Probudi se!
Sofia! Sofia!
-Što je bilo? -Ne znam. Ozljeđivala se u snu.
Nikad je nisam vidjela takvu.
Vruća je.
Vratimo je u krevet.
Hajde, dušo. Dođi.
Pogoršalo se.
Treba liječnika.
Bok, Emma.
Niste morali dolaziti. Mogli ste nazvati i došli bismo.
Idemo. Liječnik nas čeka.
Imala je mučninu, grčenje mišića ili je otežano disala?
Ne.
Je li prije mjesečarila?
Otrov tarantule slabiji je od pčelinjega.
Tijelo ga izluči za nekoliko dana.
Rana prirodno zacjeljuje.
Zašto je ovakva?
Možda je alergija ili slabiji imunitet.
Događa se.
Temperatura se snižava.
Samo se mora odmarati.
Običan će antipiretik biti dovoljan.
I dajte joj ove kapi dvaput na dan.
Dobro, Sofia?
Sutra ću te posjetiti.
Hvala, doktore.
Ne brinite se.
Želim je odvesti kući.
Pričekajmo da prođe temperatura.
Ako joj se pogorša?
Pričekajmo da lijek počne djelovati.
Neću to davati svojoj kćeri.
Emma, pretjeruješ.
Čula si što je rekao doktor.
Sofia.
Sofia, što je?
Molim te, drži je podalje. Ne želim da se opet uzruja.
Dobro.
Kako je?
Mama...
Ovdje sam, dušo.
Pomozi mi, molim te.
Čim ti bude bolje, vraćamo se kući.
Obećavam ti.
Čekaj.
-Emma. -Što je?
Moramo razgovarati.
Tvoja kći nije samo bolesna.
Lijekovi joj neće pomoći.
O čemu vi to?
Više nema obrambeni sustav.
Ne upravlja svojim tijelom.
Poslušaj je.
Sofia je...
vezana.
Molim?
Netko ju je prokleo.
-Vas ste dvoje ludi. -Emma!
Čekaj!
Vjeruj joj. Moja mama zna što radi.
Imaj povjerenja.
Moramo otići odavde.
Ne!
Sofia!
-Sofia! -Sofia!
Sofia, otvori!
Bože!
Sofia...
Što je to?
Što ste joj učinili?
Odgovori mi!
To je ona.
Vratila se.
Emma.
Nešto ti nisam rekao.
Dok sam još živio ovdje...
za nas je radila jedna djevojka.
Ada.
Zaljubili smo se.
Bili smo djeca.
Ostala je trudna.
Trebali smo se vjenčati, ali...
Razboljela se.
Molio sam mamu da pomogne
i izliječi je.
No nije mogla ništa.
Izgubila je dijete.
I...
Sišla je s uma.
Poludjela je od tuge.
Umirivali smo je, ali...
Nestala je.
Više je nitko nije vidio.
Kakve to veze ima sa Sofijom?
Kad je pauk ugrizao Sofiju,
Ada se povezala s njome.
Mora dovršiti vezivanje i doći će po nju.
Zašto? Što želi od nje?
Sofia je Francescu poput kćeri.
To je sve što Ada želi.
Kćer.
-Govorimo ti istinu. -Želimo zaštititi Sofiju.
Što moramo učiniti?
Znam raskinuti vezu,
ali moramo biti brzi.
Nitko joj neće nauditi.
Emma! Ne!
-Emma! -Emma, otvori vrata!
-Emma, preklinjem te! -Emma!
-Otvori vrata! -Slušaj me!
Emma!
Otvori vrata!
Ljubavi.
Hajde, Sofia.
Molim te.
Sranje!
Odvest će je.
Vidi što je učinila.
Sofia?
Sofia!
Sofia?
-Gdje je? -Vidjela sam je.
Gdje je Sofia?
Emma.
Ljubavi...
Odvela ju je. Vidjela sam je.
Smiri se.
Čekaj. Čekaj, miruj.
-Moram naći Sofiju! -Smiri se.
Smiri se, Emma.
Gdje je?
Smiri se.
-Ja sam kriva. -Ne.
Nisi ti kriva.
Francesco ju je otišao tražiti.
Slušaj me.
Ispočetka nisam mogla shvatiti.
Nije to jednostavno vezivanje.
Adu je dodirnulo nešto snažno
i zlo.
Ada?
Nikad nisam vidjela nešto slično.
Učinila sam sve da je spasim. To je bila moja zadaća.
No pobjegla je.
I nitko je nije uspio pronaći.
No kad je osjetila vašu prisutnost, probudila se.
Što joj se dogodilo?
Ada nije izgubila dijete zbog bolesti.
Nešto joj se dogodilo.
A za to je kriv Francesco.
Kad je Ada ostala trudna,
Francesco nije bio spreman postati otac.
Bio je dječak, cijeli je život bio pred njim.
Pokušao ju je uvjeriti da se predomisli, ali...
Ada je željela dijete po svaku cijenu.
Tada je moj sin...
učinio najveću pogrešku u životu.
Izveo je obred.
U tajnosti.
Da bi izgubila dijete.
Htio je da se sve vrati na staro,
ali nije to znao izvesti.
Nije znao prizvati te sile i upravljati njima.
Pokušala sam je izliječiti, ali za nju je bilo prekasno.
Bila mi je dužnost...
zaštititi sina.
Kao što sam htjela štititi Sofiju.
Kako da je pronađemo?
Postoji li način?
Obred sjedinjavanja, no iznimno je opasan.
Povezanost sa Sofijom hrani Adu.
Svakim je trenom sve snažnija.
Mogla bi ostati povezana s njom.
Nema veze.
Moram pronaći kćer.
Sve sam ovo učinila za nas.
Oprostila si mi?
Ada...
Sad smo samo nas troje.
Moraš samo razaznati gdje su.
Ne suočavaj se s njom ni iz kojeg razloga.
Francesco!
Vidjela si je?
Ada je shvatila da si ondje?
Da.
Bili smo u špilji.
S njom je bio i Francesco.
Sofia!
Sofia.
Ovdje je.
Pomozi mi, molim te.
Moram prvo pročistiti krv.
Moram spojiti njezinu krv s tvojom.
Samo ću je tako vezati s tobom.
Što se zbiva?
Sofia?
Sofia, probudi se!
Ne čuje te.
Uzmi.
Sad trebam tvoju krv.
Emma, ne!
Mama!
Mama.