NETFLIX PRESENTERAR
Nej!
"Trollbindning är ett psykiskt tillstånd av hinder eller hämning,
och en känsla av underkastelse gentemot yttre skadligt inflytande,
som påverkar en persons anatomi och förmåga att bestämma och välja."
Det är allmänt känt som det onda ögat och utförs genom magiska ritualer
som skapar ett blodsband mellan offret och förövaren.
Detta har länge utövats i södra Italien.
Sofia.
Vad fan gör du?
Mamma, du svär!
Dummer!
Jag ska hämnas, jag lovar.
Sitt ordentligt, älskling.
Vad är det?
Inget, förutom att du bara jobbar. Du har inte ens tittat ut.
-Här brukade jag leka som barn. -Jag undrar hur du såg ut då.
Säg inte det till mamma. Hon tar jämt fram bilderna från skoltiden.
-Dem vill jag verkligen se. -Nej. Det är inte kul.
Hon tvingar mig alltid att spela gamla musikstycken.
Hon är gammalmodig.
Hon kommer att gilla dig.
-Du kanske skulle ha förvarnat henne. -Nej, då.
Det blir en överraskning.
Hej!
-Vad heter han? -Tito.
Hej, Tito!
-Bits han? -Nej, men han luktar.
Tito!
Kom!
-Värst vad stort det är. -Hon borde flytta. Det är ensamt här.
-Teresa är inte alls ensam. -Hej, Sabrina!
-Emma. -Trevligt att träffas.
Det här är Sofia.
-Välkomna. -Tack.
-Behöver du hjälp? -Jag klarar mig.
-Jag bär min väska. -Okej.
-Den här vägen. -Kom nu.
-Hur mår du? -Jag är trött, men resan gick bra.
-Vad fint! -Eller hur?
Rör inte det där, Sofia.
-Era rum är iordninggjorda. -Tack, Sabrina.
-Det där är jag. -Tur att du rakade av mustaschen.
-Du var fin så. Är det din mamma? -Ja, för några år sen.
-Var är hon förresten? -Hon kommer strax.
-Om det är nåt finns jag i köket. -Tack.
Följ efter mig.
Kom. Vi kollar på dem sen.
Sofia?
Kom nu.
-Är det för tungt? -Nej, då.
Jag sover här, och ni där.
Det är tradition. Som ogifta kan vi inte sova ihop.
-På riktigt? -Det funkar så här. Det vore anstötligt.
Ungefär som…
-Jag vill ha ett eget rum. -Tyvärr, nu blir det så här.
Vi kan inte sova ihop.
Sofia?
Mamma, titta.
-Vad gör de? -Vet inte.
Det angår inte oss.
Där är ni.
Mamma?
Kom, så går vi.
-Vem är flickan? -Sofia.
Hej, Sofia.
-Har ni funnit er till rätta? -Ja, där uppe.
Här kommer Emma.
-Ursäkta att ni fick vänta. -Det är trevligt att träffas, Teresa.
Äntligen tog min son hit er.
Det måste finnas ett skäl till det. Inte sant, Sofia?
Du har så fina ögon.
-Det är så fint här. -Tack. Det är allt jag har.
-Det har krävt många uppoffringar. -Det måste vara mycket jobb.
-Ja, hur går det förresten? -Det är rätt tufft.
Varför skaffar ni inte hjälp?
Vi har alltid klarat oss själva. Det gör vi nu också.
-Kan vi ta en promenad? -Visst.
Gå inte för långt. Man går lätt vilse här.
Jag fortsätter i köket innan gästerna kommer.
-Vilka då? -De vanliga. De ville så gärna träffa dig.
Mamma? Jag följer med. Jag måste berätta en sak.
-Vi ses sen. -Okej.
Kom nu, mamma.
-Vad var det? -En gammal bön från trakterna.
Man ber den för att skydda familjen och de som ska bli en del av den.
Min son ska gifta sig.
-Gratulerar! -Tack.
Jag tycker att vi skålar för det.
-Skål! -Skål!
-Föddes dottern i Italien? -Nej, jag flyttade hit när hon var ett.
-Vad sysslar du med? -Jag är byggkonsult.
-Arbetar du i Milano, Rom…? -Främst utomlands.
-Hur gör ni med flickan? -Hon följer med på långa resor.
-Stör inte resorna dig? -Jag har vant mig.
-Hon också? Ett barn behöver stabilitet. -Är inte förhöret över nu?
-Blir vigseln kyrklig eller borgerlig? -Har ni valt ett datum?
Vi kanske kan gifta oss här.
-Menar du det? -Ja, snälla!
-Förlåt. Det var inte meningen. -Det är ingen fara.
BADRUM
-Hej. -Jag får inte bort det.
Får jag se?
Är allt bra?
Jag har aldrig sett dig be förut.
Det är för mammas skull. Hon bjöd till och med in prästen.
Kom hit!
Tito, kom! Kom!
Ser du? Apport!
Tito?
Vänta, Tito!
Vänta!
Vad gör du?
Tito sprang iväg.
-Se hur stort trädet är! -Det är så fint.
Över tusen år gammalt.
Varför har man grävt upp träden?
För att de är sjuka.
-Men mamma vet hur man botar dem. -Är det sant?
-Som med magi? -Precis.
Som med magi.
Säg inte det till nån.
-Han har god hand med Sofia. -Hon ser upp till honom.
Ibland blir jag avundsjuk.
Tur att du hittade en far åt henne.
Sofia har redan en far.
Ja, förstås.
Varför skilde ni er?
Vi var så unga. När Sofia föddes var äktenskapet redan över.
Men vi skildes som vänner.
Arbetet gör det svårare.
Många skulle gärna vilja ha det som jag.
Francesco älskar att resa.
Det har han alltid gjort.
Brahms kvintett för piano och stråkar.
Så träffades vi.
På en kammarkonsert. Han var helt fantastisk.
Men han trivs inte på stora scener.
Han kan alltid försöka igen.
Bravo!
-Mamma, såg du? Jag spelade hela. -Jättebra!
-Varför är du så bra? -För att jag har bästa läraren.
Var inte avundsjuk.
Bandet till ens mor klipps aldrig.
Det gick bra. Du skötte dig bra.
Du svarade till och med på släktingarnas frågor.
Din mamma säger inte så mycket.
Nej, hon är så.
-Hon är glad för vår skull. -Är du också det?
Vad tänker du?
Vi skulle kunna gifta oss här.
I ditt barndomshem.
Vi kan tänka på saken.
Älskling.
Vad är det?
Sofia?
-Nå? -Nån spionerade på oss.
-Vem då? -Sabrina.
Lägg av.
-Jag såg henne. -Det är omöjligt.
Huset är gammalt. Det drar.
Du skrämdes bara av ett ljud. Det är ingen fara.
Varför har hon ärr på armen?
Jo, Sabrina hade det svårt. Därför tog min mamma hand om henne.
De står nära varann.
Gumman?
Vad hände?
-Vet inte, men det gör ont. -Var då? Visa.
Det är inget allvarligt.
Det är bra nu.
-Är allt bra? -Ja. Hon blev biten.
Ska vi åka till sjukhuset?
Får jag se?
Vi kan hämta nåt att stryka på.
Sofia?
Minns du vad jag sa om träden?
Mamma kan läka människor också.
-Vad är det? -Medicinalväxter.
Ett gammalt läkemedel för att lindra smärtan och tvätta såret.
Ja, det gör ont. Men du är väl en stark flicka?
Så där.
Vad duktig du var.
-Kan du sova med mig? -Jadå.
Ha alltid den här på dig.
Den skyddar dig.
-God morgon, Emma. -God morgon.
-Du måste ha blivit skrämd i natt. -Ja, lite grann.
Sånt händer här. Det viktiga är att Sofia mår bra.
Var är Francesco?
Han ville inte väcka dig, men han är i byn för att hjälpa sin morbror med pianot.
God morgon.
-Hej, Emma. -Hej.
Du får ursäkta. Vi ses senare.
Hej.
Gör det fortfarande ont?
Nej.
Vad är det?
Du får inte röra.
Vad gör du?
Jag försöker rädda det.
Hur då?
Kom.
Ser du?
Det är som ett sår.
Det ser ut att gråta.
Ja.
Men vi kan rädda det.
-Kan du lära mig? -Javisst.
Lägg handen här.
…på huvudbyggnadens struktur. Vänta. Jag ska bara skriva ner det.
Vad gör ni?
Älskling, mår du bra?
-Vad är det? -Det hjälper mot såret.
Det är mitt naturliga läkemedel.
-Mamma… Släpp mig. -Tyst!
Det gör ont.
Berätta, vad såg du?
Hon ville hjälpa mig.
-Va? -Som med träden.
Tro inte på allt de säger.
-Hon är Francescos mamma! -Det struntar jag i.
De ska fråga mig först.
Sofia, vänta!
Vad gör ni?
Din mamma gjorde nåt konstigt med Sofia.
-Vadå? -Jag vet inte. Hon fick nåt att dricka.
Det var säkert en av hennes brygder. Hon gav mig dem som liten.
Jag vill inte att de rör henne.
Okej, ingen fara. Jag ska prata med henne.
Gjorde det ont?
Kom.
Förlåt för tidigare.
Jag menade inte att vara arg. Jag var bara rädd.
Är du trött?
Ja.
Teresa?
Har du gått vilse?
Jag letade efter dig. Vad gjorde ni mot min dotter?
Du oroar dig i onödan. Jag vet precis vad jag gör.
Människor söker hjälp hos mig.
Och vad hjälper du dem med?
Med det här?
-Det finns saker du inte kan förstå. -Vadå? Vad kan jag inte förstå?
Imorgon bitti åker vi hem.
Varför har du sparat allt?
Mamma?
FRANCESCO OCH ADA GIFTER SIG DEN 27 JULI 1980
Lyssna på mig.
Gör som jag säger, okej?
Nej!
Jag går och lägger mig. God natt.
-Hur mår Sofia? -Bra.
-Sabrina kan komma med mat till henne. -Det behövs inte. Hon sover.
-Jag kommer strax. -Ingen brådska.
Jag sover med Sofia.
Sofia?
Vad är det?
Hördu…
Du, vakna nu.
Sofia!
-Vad händer? -Hon rev sig själv i sömnen.
Hon har aldrig gjort så förut.
Hon är varm.
Vi lägger henne i sängen.
Kom nu, gumman.
Det är värre.
Hon behöver en läkare.
Hej, Emma.
Ni hade inte behövt komma hit. Vi hade kunnat komma till er.
Kom nu. Läkaren väntar.
Nåt illamående? Några muskelspänningar eller andningssvårigheter?
Nej.
Har hon gått i sömnen förut?
Gift från en fågelspindel är svagare än det från bin.
Det försvinner ur kroppen på några dagar.
Såret läker som det ska.
Varför beter hon sig så?
Det kan bero på allergier eller ett svagt immunsystem.
Sånt händer.
Febern börjar gå ner.
Hon behöver bara vila.
Ett febernedsättande preparat duger gott.
Använd de här dropparna två gånger dagligen.
Mår du bra, Sofia?
Jag kommer förbi imorgon.
Tack, doktorn.
Var inte oroliga.
Jag vill att vi åker hem.
-Vi väntar tills febern går ned. -Tänk om hon blir sjukare.
Vi låter medicinen verka först.
Jag vill inte ge min dotter det där.
Nu överreagerar du. Du hörde läkaren.
Sofia.
Vad är det?
Vad händer?
Håll henne borta. Jag vill inte att Sofia blir ledsen igen.
Okej.
Hur mår hon?
Mamma…
Jag är här, älskling.
Snälla, hjälp mig.
Vi åker hem när du blir bättre. Det lovar jag.
Vänta.
-Emma. -Ja?
Vi vill prata med dig.
Din dotter är inte bara sjuk.
Medicinen kan inte hjälpa henne.
Vad menar ni?
Hon har inget försvar kvar.
Hon kan inte styra sin egen kropp.
Snälla, lyssna på henne.
Sofia…
…har blivit trollbunden.
-Vadå? -Hon har drabbats av en förbannelse.
-Ni är inte kloka. -Emma!
Vänta!
Tro på henne. Mamma vet vad hon säger. Du måste lita på henne.
-Vi måste åka härifrån. -Nej!
Sofia!
Öppna!
Herregud!
Vad är det?
Vad har ni gjort?
Svara!
Det är hon.
Hon är tillbaka.
Emma.
Det är en sak du inte vet.
När jag bodde här…
…arbetade en flicka för oss.
Ada.
Vi blev förälskade.
Vi var så unga.
Men hon blev gravid.
Vi skulle gifta oss, men…
…hon blev sjuk.
Hon bad min mamma…
…att hjälpa henne.
Men det fanns inget att göra.
Hon fick missfall.
Och hon…
…förlorade förståndet. Hon blev utom sig av sorg.
Vi försökte lugna henne, men…
En dag försvann hon.
Ingen såg henne igen.
Vad har det med Sofia att göra?
När Sofia blev biten…
…skapades ett band till Ada.
Och hon kommer att ta Sofia.
Varför då? Vad är det hon vill?
Sofia är som en dotter till Francesco.
Det är allt Ada vill ha…
En dotter.
-Det är sant. -Vi vill bara skydda Sofia.
Vad ska vi göra?
Jag kan kapa bandet, men vi måste skynda oss.
Ingen ska skada henne.
Emma! Nej!
-Emma! -Öppna dörren!
-Snälla! -Emma!
-Öppna! -Gör som jag säger!
Öppna!
Älskling.
Kom nu.
Så ja, Sofia.
Var nu snäll.
Fan också!
Hon kommer att ta henne. Se vad hon gjorde mot mig.
Sofia?
-Var är Sofia? -Jag såg henne…
Var är Sofia?
Emma.
-Älskling… -Hon tog henne. Jag såg henne.
Se så.
Nej, ligg still.
-Jag måste hitta Sofia! -Lugn!
Lugna ner dig, Emma.
Var är hon?
Se så.
-Det är mitt fel. -Nej.
Det är det inte alls.
Francesco letar efter henne.
Lyssna på mig.
Jag förstod det inte heller först.
Det var inget vanligt band.
Ada var påverkad av ett mäktigt och elakt ting.
Ada?
Jag hade aldrig sett nåt liknande.
Det var min plikt att göra allt för att rädda henne.
Men hon försvann.
Ingen kunde hitta henne.
Men när hon kände er närvaro vaknade hon till liv.
Vad hände med henne?
Ada förlorade inte barnet på grund av sjukdomen.
Det var nåt som hände henne.
Och det var Francescos fel.
När Ada blev gravid var Francesco inte redo att bli far.
Han var bara en pojke med hela livet framför sig.
Han försökte få henne att ändra sig, men…
…Ada satte ner foten. Hon ville föda sitt barn.
Så min son…
…begick sitt livs största misstag.
Han utförde en ritual…
…i hemlighet…
…för att hon skulle få missfall.
Han ville att det skulle bli som förr, men han visste inte hur han skulle göra.
Han hade inte förmågan att styra över de krafterna.
Jag försökte rädda henne, men det var redan för sent.
Det var min plikt…att skydda min son.
Som jag försökte skydda Sofia.
Hur kan vi hitta henne?
Går det?
Det finns en ritual, men den är farlig.
Bandet till Sofia livnär Ada.
Hon blir starkare för varje sekund. Du kan också bli bunden till henne.
Det struntar jag i.
Jag måste hitta min dotter.
Jag gjorde det för oss.
Så du har förlåtit mig?
Ada.
Det är bara vi tre.
Du måste först förstå var de är.
Du får absolut inte konfrontera henne.
Francesco!
Såg du henne?
-Förstod Ada att du var där? -Ja.
Vi var i en grotta.
Francesco var också där.
Sofia.
Här är det.
Snälla, hjälp mig.
Jag måste rena blodet först.
Blodet måste blandas med ditt.
Då kan vi binda henne till dig igen.
Vad händer nu?
Vad händer?
Sofia?
Vakna!
Hon hör inte dig.
Ta den här.
Nu behöver jag blod från dig.
Nej, Emma!
Mamma!
Mamma! Mamma…
Undertexter: Viktor Hessel