BASERAT PÅ VERKLIGA HÄNDELSER
NETFLIX PRESENTERAR
Andas in, andas ut.
Lyft upp armarna vid nästa inandning,
handflatorna ihop,
titta på tummarna,
håll axlarna från öronen.
Andas ut och sträck ut armarna.
Precis så. Vänd dig och titta på din vänstra hand.
Så där ja, stå kvar. Bra, Alicia.
Bra.
Fötterna i linje. Bra, Leonora.
Böj ryggraden,
sist upp kommer huvudet.
Håll ögonen stängda,
armarna på sidan av kroppen.
Andas långsammare.
Sänk blodtrycket.
Okej, öppna ögonen.
Jättebra, tjejer.
-Vi ses på torsdag. -Tack.
-Tack, Tomás.
Tack själv.
-Tack. -Tack.
Jag är utsvulten.
-Härligt pass. -Tack.
Härligt pass, riktigt bra.
Ja, jag med.
Cheesecaken är fantastisk.
-Kan jag få en bit, Alicia? -Givetvis.
Jag överansträngde mig nog. Jag försökte stila.
Jaså? Du mår bättre nästa gång.
Har ni hört av Beba?
Hon åkte till New York med en vän.
En vän som inte är vi.
Hon har inte slutat resa sen hennes man dog.
Hoppas hon träffar nån.
-Skickar du cheesecaken, Alicia? -Ja, förlåt.
Hur mår Ignacio?
Bra.
Han går fortfarande på jobb.
Så han gick inte i pension?
Jo, men han hittar på ursäkter för att gå dit.
Jag föredrar det så. Det håller honom ute.
Tant!
Titta.
-Är den till mig? -Han är för rar.
Den är underbar!
Tack så mycket.
Förlåt, frun.
Det är okej, Gladys.
Gå till köket. Vi sätter den på kylen.
-Följer du med mig? -Nej! Eller okej då.
Han är så rar.
Och så gullig.
Vad stor han är.
Men vi har inte sett ditt barnbarn på ett tag.
Lilla Martín är väl lika gammal som Santi?
Ja, båda är tre.
Emma fyller tre i maj. Min dotter tittar på förskolor som en tok.
De är löjligt dyra.
Ja, det är galet. Svärdottern säger att Malenas förskola
-är lika dyr som högskolan. -Vad sjukt. Avgifterna är för höga.
Titta på den här bollen, tant!
-Vad är det, raring? -Titta på bollen.
Bollen!
Såg du hur fet Eleonora har blivit?
-Titta. -Hon är överviktig. Märkte du det, Gladys?
Vi måste börja banta imorgon, annars blir vi som henne.
Ja, frun.
Få se, Santi.
Vad gör du?
Jag har modelleran.
Vilken vacker teckning.
Jag sätter upp den på kylen.
Vill du följa med?
-Kom, vi sätter upp den på kylen. -Ja.
-Vi sätter den här. -Där är den.
Vad gör vi med modelleran?
Modelleran.
Vill du titta på tecknat på den stora tv:n?
Ja, vi går.
Vi går och ser på tecknat.
-Var la jag… -På soffan.
Ja, vi tittar på tecknat.
Vad är det?
Få se… Så där!
Lägre!
Vill du sitta med Björne?
-Ja. -Ja, vi sitter med Björne.
-Tant! -Vad är det, raring?
Lägre!
-Ja? -Det här är ett utgående samtal
från en kriminalvårdsanstalt från…
Öh… Daniel.
Om du vill acceptera samtalet, tryck tre. Om du vill höra…
Doktorn.
-Doktorn. -Ja, jag kommer.
Åh, Daniel.
Daniel, raring.
Vad mager du är.
Här, sätt dig.
Kom igen,
berätta vad som hände.
Marcela.
Hon anmälde mig igen.
Varför?
-Du sa att ni hade pratat. -Ja, mamma, men du känner henne.
Hon lovar att jag får träffa Martín
-och jag går på det. -Vi med.
När såg vi Martín senast?
-Jag försöker ringa. Hon lägger bara på. -Vänta.
Varför tog de hit dig?
Vad menar du?
Daniel, du har aldrig gripits förut.
Hon anmälde mig för att hon misslyckats med det tidigare.
Vad sa den offentliga försvararen?
Vad kan han säga? Inget.
Han hanterar 80 fall. Dessutom verkar han inte vilja jobba.
Jag kan inte stanna här på grund av en idiot.
-Jag har inte råd med en advokat. -Oroa dig inte för det.
Pappa ringer Roberto,
och vi ser vad vi kan göra.
Du är så mager.
Får vi ta med mat till dig?
Jo.
Snälla, gör det.
Och ta med ett paket cigaretter och ett telefonkort.
Vad du än behöver.
Raring.
Pereira.
Förflyttning!
BROTTMÅLSDOMSTOL
Kom in.
Lås upp och sätt henne här.
Ditt fullständiga namn?
Vad heter du?
Gladys Pereira.
Bara Gladys?
Har du inget mellannamn?
Susana.
Födelsedatum?
Den 30 april 1996.
Plats?
Aurora-distriktet, Misiones.
Din fars namn?
Din far.
Jag har ingen.
Dog han?
Vad hette han?
Alfonso Pereira.
Och din mamma?
-Din mors namn. -María.
María vad?
Jag har aldrig träffat henne.
Id-nummer.
Ditt id-nummer?
-Jag vet inte. -Hej.
Kan det vara 39154543?
Jo.
Hemadress?
Jag bor med min chef.
Ja, men var?
Posadas 1550, sjätte våningen.
-I huvudstaden? -Ja.
Jag lämnar dig med herr Vieytes.
Du kan prata med honom.
Jag kommer tillbaka för din utsaga.
-Silvia, hur är det? -Bra.
Gladys, va?
Då så.
Gladys, jag är Pedro Vieytes. Jag är din offentliga försvarare.
Är du okej med det?
-Ja. -Bra.
Berätta vad som hände.
Du vaknade mitt i natten…
…gick på toa…
Vad hände sen?
Minns du att du gick på toan?
Jag minns inte.
Gladys,
du är anklagad för mord.
Vet du vad det är?
Du kan tillbringa många år i fängelse.
Jag kan inte hjälpa dig om du inte säger vad som hände.
Silvia.
Hon är inte i skick för det.
Jag måste boka om och få en psykologisk utvärdering.
Domaren vill flytta henne till fängelset.
Jag kan inte göra nåt åt det idag.
Om du säger det så.
TVÅSPRÅKIG FÖRSKOLA
Hej.
Tant!
Hej.
Hej, älskling.
Ge mig en puss.
-Vi drar. -Ja, vi går. Hej då!
Jag älskar dig så mycket.
Vad vill du göra nu? Vill du ha lite mjölk?
-Taxi! -Få se, taxi!
Stanna taxin, kom igen.
Vifta med handen.
Nej, senast han var här
var för sex månader sen, och jag är trött på honom.
Jag sa till Alicia att det är nåt fel med grabben.
Använd inte den vanliga sockerskålen, använd den matchande.
Vet du inte det?
Du verkar yr. Är du gravid?
-Nej, frun. -Bra,
det finns inte rum för fler här hemma,
speciellt inte nu.
Du vet hur det är, det är omöjligt.
-Lite mjölk, Roberto? -Det är okej, Alicia.
Vad är chansen att få ut honom nu?
Liten, om inte omöjlig.
Det måste finnas ett sätt. Det har inte ens gått till rättegång.
Han har åtalats tidigare
-och två års villkorligt. -Villkorligt?
Brott mot kontaktförbud och misshandel.
Fälldes han för det?
Det är med här.
Vilket skit…
Förlåt, Roberto, men det är skitsnack.
Hans tidigare åtal
gör att domaren tar allt ansvar
om han släpps och nåt händer,
så han lär invänta rättegången i fängelse.
Såg du var han är, vilka han är inlåst med?
-Det är farligt. -Det är gjort.
-Det är som det är. -Vad menar du med det?
Hur länge måste vi vänta på rättegången?
Jag har känt åklagaren sen länge. Jag sa att Daniel är en väns son.
Han kommer att prioritera det. Sextio dagar, så blir det rättegång.
Menar du två månader?
Alicia,
det tar normalt sex månader till ett år.
Okej då.
Då så.
Så…
Berätta om din familj.
Varsågod.
Drick, det är varmt.
Berätta om din mamma.
Hon dog när jag var liten.
Hur gammal var du?
Fem, fyra.
Har du träffat din pappa?
Jo.
Uppfostrade han dig?
Jo…
Typ.
Vad menar du? Vad betyder "typ"?
Ibland gick han ut i skogen och lämnade mig ensam.
Så du var ensam hela dagen?
Ibland flera dagar.
Flera dagar ensam? Vem tog hand om dig?
Hundarna. De skällde för att varna mig om de såg nån.
Fanns det ingen granne, tant eller nån att ta hand om dig?
Nej.
Vi bodde långt från stan.
I skogen.
Hur var din far när han var hemma?
Vi tog tupplurar ihop.
Och gifte sig din pappa igen?
Ja, men det blev värre.
Varför värre?
Jag måste ta hand om barnen.
Jag lagade mat, tvättade kläder, städade, allt.
Hur gammal var du?
Tolv eller tretton.
Hur kom du till Buenos Aires?
En granne.
Fru Teresa köpte mig en…
Hon skickade hit mig.
Hon skickade mig med sin dotter för att jobba som hembiträde.
Hur gjorde hon det? Berättade hon för din far?
Nej, hon köpte en biljett åt mig och skickade mig med sin dotter.
Träffar du fortfarande hennes dotter?
Nej.
Inte?
Hon fick en pojkvän och flyttade hem.
Har du en pojkvän?
Men du dejtade nån.
Jo, Gladys, du dejtade nån.
Vem är pappan?
Gladys?
Där.
Daniel Ignacio Arrieta,
du har anklagats för hemfridsbrott,
vapenbrott,
sexuella övergrepp, misshandel
och brott mot kontaktförbud
mot Marcela Sosa.
Du får tala inför en jury och försvara dig,
men det finns tre saker du bör veta.
Du får inte rådfråga din advokat när du ger ditt uttalande.
Du kan vägra att göra ett uttalande utan att erkänna brott.
Och rättegången fortsätter även utan ditt uttalande.
Vill du tala?
Ja, herr domare.
Snälla, sätt dig inför domstolen.
Innan du börjar måste du bekräfta dina personuppgifter.
Ditt fullständiga namn?
Daniel Ignacio Arrieta.
Nationalitet?
Argentinare.
Dina föräldrars namn?
Ignacio Jorge Arrieta och Alicia Campos.
Civilstånd?
Gift… Separerad.
Separerad eller skild?
Vi är inte skilda.
Herr Arrieta, vad är ditt yrke?
Egenföretagare.
Vad gör du?
Jag är försäljare.
Vad säljer du?
Motorcykeldelar.
Vad var din adress när du arresterades?
Det var García Lorca 484, lägenhet tre.
Du kan börja.
Ursäkta?
Du kan börja ge ditt uttalande angående anklagelserna.
Anklagelserna är lögner.
Marcela har inte låtit mig träffa min son på över ett år.
Hon ljuger och har anmält mig 23 gånger. Hon gör allt för att hålla oss separerade.
När det inte räckte för att spärra in mig, så satte hon dit mig. Hon sa…
…att hon måste prata med mig om Martín, och jag gick på det.
Det har alltid varit så. Hon var otrogen mot mig.
Jag sa det till den andra domaren, men han ville inte lyssna.
När vi var gifta behandlade hon mig som skit.
Jag hade ekonomiska problem. Jag tvingades stänga mitt företag.
Jag hittade inget jobb. Istället för att stötta mig,
behandlade hon mig som skit.
Därför började jag knarka, för hon var beroende.
Hon gav mig pengar till att köpa droger, och jag började använda dem.
Sen blev det en sjukdom. Jag blev en knarkare.
Jag har aldrig stulit för droger. Jag kommer från en bra familj.
Jag uppfostrades bättre än så.
Men livet ledde mig hit, till att erkänna det inför mina föräldrar.
Jag gjorde allt för att sluta. Jag fick rådgivning, men kunde inte.
Varje gång det började bli bättre drog Marcela med mig i sitt missbruk.
Hon behandlade mig som skräp.
Hon sa att jag inte var man nog.
Och hon var otrogen med sina kollegor.
Hon hade ett nattjobb och använde det som ursäkt.
Men jag visste att hon var otrogen.
Jag använde droger för att hantera helvetet jag var i.
Äktenskapet föll isär.
Vi grälade hela tiden. Hon skrek åt mig så att grannarna hörde.
Hon till och med slog mig. En gång försökte jag försvara mig,
och hon använde det för att anmäla mig och ta min son.
Jag har inte sett honom sen dess.
Hon låter mig inte träffa honom.
Hon vände honom mot mig.
Min son vill inte träffa mig eller kalla mig pappa.
Hon och hennes mor har hjärntvättat min son.
Jag blev desperat.
Jag ringde henne, och hon hade bytt nummer.
Jag ringde hennes mamma som sa att hon inte var hemma.
Jag ringde henne på jobbet, men hon svarade aldrig.
Jag prövade Facebook, mejl och Whatsapp.
Hon blockerade mig.
Så jag blev ännu mer desperat för att jag ville träffa min son.
Vet du hur det känns att inte få träffa sin son?
Jag hade inget annat val än att söka upp henne.
Hon brukade säga att jag hotade att döda henne.
Hon anmälde mig, det gick till domstol, och jag fick kontaktförbud
så att jag inte kunde träffa henne och min egen son.
Dessutom betalar jag av vår bostad.
Jag kunde inte få ett jobb på grund av anklagelserna,
och det var ännu svårare att hitta arbete som missbrukare.
Jag kunde inte köpa droger. Jag nådde botten.
Jag tänkte på att ta självmord.
Men sen ringde hon och sa
att hon ville träffas för att prata om Martín, och jag gick på det.
Jag föll i hennes fälla.
Och se på mig nu.
Jag har inget…
Jag har inte min son. Jag är förstörd, i fängelse.
Har du avslutat ditt uttalande, herr Arrieta?
Ja.
Svarar du på frågor från målsägaren?
Nej.
Då kan du återvända till din plats.
Gladys?
Gladys.
Det är sent. Tjejerna kommer snart.
Jag kommer, frun.
Jag menar bara att hon kunde ha sagt nåt.
Nå, hennes dotter ringde för att be henne sitta barnvakt.
Härligt, desto mer mat åt oss.
Alicia,
är allt okej?
Du verkar orolig.
Jag mår bra. Samma problem som alltid, men jag mår bra.
Din svärdotter, va?
Jag hörde att hon åtalat Daniel igen.
Min ex-svärdotter.
Hon förstör hans liv.
Jag tycker synd om ditt barnbarn som måste gå igenom det här.
Det är hemskt!
Men vad hände?
Den här gången blev han väl häktad?
Och hur vet du så mycket?
Det gör jag inte, det är därför jag frågar.
Hon har anmält honom så mycket att domaren inte släpper honom.
Jösses, vad det finns kvinnor där ute som gör sina ex galna.
-Jaså? -De klandrar männen, och domarna tror dem.
De använder det för att behålla barnen.
Vet du hur längesen det var vi såg Martín?
Över ett år.
Du kan kräva att träffa honom.
Det spelar ingen roll om de tvistar. Som hans mormor har du rätt.
Ja, jag vet, men Ignacio och jag bestämde oss för att inte blanda oss i.
-Det gör det bara värre. -Ja.
Hej då, Alicia.
Hej då.
-Hej då, Alicia. -Hej då.
Yoga på torsdag hemma hos mig.
Jag vet inte om jag kan. Jag har målare hemma.
Sköt om dig.
Det ska jag.
Res dig upp och avlägg eden.
Svär du att berätta sanningen och inget annat än sanningen?
Ja, jag svär.
Varsågod och sitt.
Ditt fullständiga namn?
Ignacio Jorge Arrieta.
Ålder?
Sjuttio.
-Civilstånd? -Gift.
Yrke?
Ingenjör.
Förlåt, pensionär.
Din hemadress?
Posadas 1550, sjätte våningen.
Känner du svaranden?
Ja.
Hur känner du henne?
Hon är vårt hembiträde. Eller hon var det.
Hur länge?
Sen februari 2014…
…tills nu. Tills det hände.
Förhindrar ditt förhållande med svaranden dig från att besvara någon fråga ärligt?
Nej.
Du kommer nu att adresseras av åklagaren.
Tack, herr domare.
Berätta hur du träffade svaranden.
Min frus vän rekommenderade henne.
Vi behövde ett hembiträde att bo med oss.
Så vi intervjuade henne.
Hon har jobbat för oss och levt med oss sen dess.
Då hade hon redan sin son, Santiago, inte sant?
Nej, lilla Santiago kom mycket senare.
Åh. Och hur reagerade du?
Okej. Det var min fru som märkte att hon var gravid.
Gladys visste inte. Hon var inte ens medveten om det.
Och vad gjorde ni efter att han föddes?
Vi uppfostrade honom i princip.
Saken är den att Gladys är en väldigt simpel person.
Hon är inte så smart. Hon växte upp i det vilda, på åkrarna.
Men hon har alltid varit ärlig.
Vi misstänkte henne inte ens när lite pengar försvann där hemma.
Inte det minsta.
Inte förrän det här hände.
Hur skulle du beskriva Gladys relation till sin son?
Den var bra.
Ja.
Min fru hjälpte henne med hans utbildning och uppfostran.
Hon vände sig alltid till henne.
Träffade du pappan?
Jo.
En kille som jobbade i kvarteret.
Men så fort han fick veta att hon var gravid, så försvann han.
Vi ville inte bli inblandade.
Sånt där är privat.
Herr domare, åklagarsidan vilar.
Tack, du kan återvända till din plats.
Gladys.
Gladys, du glömde att lämna ett glas i badrummet.
-Var är det? -Där, frun.
Vi äter ute ikväll.
Ja, frun.
Det finns kyckling med ris i kylen.
Gladys, pojken har feber.
Ge honom ett ljummet bad. Jag är snart tillbaka.
Ja, frun.
Santi har feber.
Vad är fel?
Jag vet inte.
Men hade jag inte märkt det…
Jag vet inte vad det är med henne på sistone.
Han behöver ett varmt bad. Det borde få honom att må bättre.
Ska vi stanna hemma?
Du skojar väl?
Nej, jag skojar inte.
Han är sjuk.
Och? Lämna det åt hans mor.
Vi kan inte svika Héctor.
Det är våra vänner.
Snälla.
Kom igen nu, Alicia.
Nej, jag vill inte åka.
Varför inte?
Jag vill inte att de börjar fråga om Daniel.
Vad har Daniel med saken att göra?
Roberto öppnade sin stora mun för att han är en skvallerbytta,
så nu vet halva världen.
Det var inte Roberto.
-Jo. -Nej.
Jag pratade om Daniel.
Jag går.
Kommer du?
Berätta hur du träffade svaranden.
Vi träffades för sju år sen.
Han och hans familj kom inte överens vid den tiden.
Hans pappa hade sparkat ut honom efter ett stort gräl.
Jag pratade inte heller med min familj. Det klickade mellan oss.
Han var väldigt charmig, och jag var bara en flicka.
Hur gammal var du?
Han var 30, jag var 22.
Vi dejtade ett tag. Jag blev gravid ett år senare,
så vi flyttade ihop.
Egentligen flyttade han in hos mig.
Han hade precis lagt ner sitt företag och hade stora skulder.
Planen var att han skulle få ett nytt jobb och hjälpa mig under graviditeten.
Tiden gick. Martín föddes, och Daniel fick aldrig jobb.
Så jag var tvungen att avbryta mammaledigheten,
men pengarna räckte ändå inte till,
så jag tog ett nattjobb.
Hjälpte han dig med barnet?
Han vaktade honom medan jag jobbade.
Men jag var tvungen att ta hand om allt efter jobbet.
Jag bytte blöjor, städade, såg till att vi hade mat.
Han gjorde inte mycket.
Han verkade inte vilja jobba heller, särskilt efter att han började knarka.
Vad tog han?
Först drack han,
sen började han med kokain, sen rökte han crack.
Det var då övergreppen började.
Han förolämpade och förödmjukade mig, ibland framför mina vänner,
som slutade hälsa på.
Sen började han tro att jag var otrogen med mina kollegor.
Han kallade mig hora.
Jag, en hora? Jag jobbade 14 timmar i sträck.
Jag hade tre jobb samtidigt.
Var det bara psykiska övergrepp eller också fysiska?
Först var det bara känslomässiga övergrepp.
Han spottade på mig, tvingade mig att sova ute.
Om han inte gillade maten, kastade han den på mig.
Hans paranoia blev värre med drogerna.
Så jag bad honom gå i parterapi,
för jag älskade honom och trodde att vi kunde lösa det.
Han gick två gånger. Det är allt.
Till slut gick jag själv.
När pengarna sinade började han röka kokapasta.
Då började de fysiska övergreppen.
Problemet var inte när han var så hög att han var utslagen,
för jag kunde ändå leva som vanligt.
Problemet var att han blev våldsam när drogerna tog slut.
Det var därför jag gav honom pengar till droger,
så att han skulle lämna Martín och mig ifred.
Jag funderade på att lämna honom, men hade ingenstans att gå.
Jag pratade inte med min familj och hade inga vänner kvar.
Dessutom var det så många övergrepp, oändliga nätter utan sömn,
så jag kunde inte ens tänka på vad jag skulle göra.
Jag hade tagit mig vatten över huvudet.
När bestämde du dig för att lämna honom?
En dag fick han slut på droger och blev galen.
Han låste in Martín och mig i ett rum och började slå oss.
Han slog min son.
Han sa att han skulle döda oss och sen sig själv.
Han tog tag i en kniv, och då insåg jag att vi inte skulle komma därifrån levande.
Så när han blev distraherad
tog jag min son och hoppade ut genom fönstret.
Jag hade ingenstans att ta vägen, så jag gick till en medarbetare.
Hon hjälpte mig med den första anmälan.
Såg du svaranden igen
-efter att ni hade rymt? -Jo.
Han fick reda på var jag bodde och kom för att hota mig.
Hotade han att döda dig?
Ja.
Jag levde i rädsla. Jag visste vad han var kapabel till.
Så jag fortsatte att anmäla honom tills de gav honom kontaktförbud.
Men han brydde sig inte, han kom ändå.
Han sa att han älskade mig och ville bli ihop igen.
Han blev galen varje gång jag sa nej.
Hade dina anmälningar nån effekt?
Ingen alls.
De försvann i byråkratin.
De gav mig inte polisskydd. Det fanns ingen larmknapp.
Det var inte förrän han knivhögg mig som de lyssnade.
Var det första gången ni gick till domstol?
Ja, han fick två år, men villkorligt.
Lösningen var värre än problemet.
Det gjorde honom ännu argare.
Vet du hur han försörjde sig under den tiden?
-Jobbade han? -Nej.
Grannarna sa att han hade spärrat in sig
och sålt allt.
Jag lämnade allt. Pengarna jag sparat, möblerna, två tv-apparater, allt.
Han sålde allt.
Det fanns inget kvar.
Kan du berätta
vad som hände natten för attacken?
Jag var på väg hem från jobbet.
Han tog tag i mig bakifrån,
hotade mig med vapen och tvingade in mig i mitt hus.
Jag var livrädd, för Martín skulle komma när som helst.
Jag ville bara att han skulle gå innan min son kom.
Det var då han hotade mig och frågade om jag hade varit med Rubén,
en medarbetare.
Jag visste inte om jag skulle förneka det eller spela med. Han blir arg oavsett.
Det var då han slet av mig kläderna.
Var det då han våldtog dig?
Ja.
Kämpade du inte emot?
Jo.
Men han hade en pistol.
Jag ville bara att han skulle bli klar och gå innan Martín kom.
Jag brydde mig inte ens.
Som tur var blev han rädd när han hörde dörrklockan och sprang.
Hade han stannat vet jag inte vad som hade hänt.
Tack.
Det är allt, herr domare.
Tack, Marcela Sosa, du kan återvända till din plats.
Försiktigt, det är varmt. Blås.
-Okej, ät. -Att säga att han är en pundare?
Säg till Roberto att det är galet.
Nej, det galna är att tro att han kommer att förklaras oskyldig.
Hans enda alternativ är att erkänna det och säga att han var hög.
Men de har inget.
-Det är hennes ord mot hans. -De har nåt.
Roberto pratade med åklagaren.
Och?
Och de har sperma.
-Ja, så klart. Hon förförde honom. -Lyssna, Alicia.
Om spermans dna matchar Daniels…
Med alla tidigare anmälningar är han körd.
Men om han erkänner och säger att han var hög…
Min son är ingen pundare, och han är definitivt ingen våldtäktsman!
Inte så högt, tack.
Vi borde prata med
den där brottmålsadvokaten, vad heter han? Héctors advokat.
Vems? Héctors?
-Ja. -Echezabal?
Precis, Echezabal.
Alicia, han är inte billig.
Han är din son.
Om vi måste anstränga oss eller sänka utgifterna, gör vi det.
Jag vet att han är min son, men det handlar inte om utgifterna.
Echezabal tar inte bara betalt,
han behöver pengar för mutor.
Fader vår som är i himmelen,
helgat varde ditt namn.
Tillkomme ditt rike.
Ske din vilja, såsom i himmelen så ock på jorden.
Ge oss idag vårt dagliga bröd och förlåt oss våra överträdelser som…
Gladys.
Ja, frun.
-Kom till köket när du är klar. Din lön. -Jag kommer.
Kom, Gladys.
Ja, frun.
Skriv under här.
Räkna det när du är klar.
Vi skickar inte våra kläder till tvättomaten längre.
-Du tar hand om det. -Ja, frun.
Och sluta gå på lantmarknad.
De är bedragare.
-Ja, frun. -Jag följer med och handlar.
Jag vet inte vart pengarna tar vägen.
Vad höll du på med?
Inget.
Inget?
Jag har ont i magen.
Kom, följ med.
Jag har redan sagt att vi inte gör så i stan.
Om du mår illa och magen gör ont, tar du paracetamol.
Ta 20 droppar nu och 20 innan du lägger dig.
Låt mig veta om det gör ont imorgon.
Tack, frun.
Så lite så.
-Fru Arrieta? -Ja.
-Följ mig. -Tack.
Den här vägen.
-Fru Arrieta. -Trevligt att träffas.
Detsamma. Echezabal.
Baserat på det du har berättat finns det inget vi kan göra.
Jag hoppades att du kunde erbjuda mig ett alternativ.
Det är ett väldigt komplicerat scenario.
Fallet behöver mer än bara en juridisk lösning.
-Förlåt, jag förstår inte. -Vi kommer att förlora i rätten.
Vi måste få dem att avskriva ärendet.
Det är varken lätt eller billigt, men det kan göras.
Hur mycket pratar vi om?
Jag tror att vi kan få det gjort för 400 000.
Fyrahundratusen peso, okej.
Dollar.
Vissa utgifter måste täckas direkt.
Efter det kan vi täcka 50 procent av mina avgifter och resten.
Ärligt talat har vi nog inte råd.
Oroa dig inte, tänk på saken.
Prata med din man.
Där det finns en vilja, finns det en väg. Vi hittar en väg.
Okej.
Jag är här för dig.
Tack.
Gladys?
Gladys, är det du?
Ignacio, vakna.
Jag hörde ljud, och Gladys svarar inte. Gladys!
-Gå och kolla. -Jag går.
Gladys?
Alicia.
Tack.
Ja, självklart, doktorn.
Självklart.
Han måste vara tre, fyra år.
Nej, det finns nog inget hot.
Har du skrivit ner alla namn?
Okej. Nej, lämna det tomt. Läkaren måste skriva under.
Så ni accepterar att vara pojkens målsman för stunden?
Ja, självklart.
-Skriv ner allas namn. -Okej, doktorn.
Jag ska förklara förfarandet.
Då så.
I övermorgon går hon till familjerätten.
Nej tack.
Nästa vittne, tack.
Sätt dig.
Du har kallats till den här straffrätten mot Gladys Susana Pereira,
som står åtalad för mord.
Vår sekreterare kommer att förklara straffet för mened.
Alla som ger falskt vittnesmål eller förnekar sanningen
under sitt uttalande inför en domare
får en månad till fyra års fängelse.
Om det falska vittnesmålet anklagar svaranden,
ska straffet vara ett till tio års fängelse
och olämplighet för offentliga uppgifter den dubbla tiden.
Res dig upp och avlägg eden.
Svär du att berätta sanningen och inget annat än sanningen?
-Ja. -Du kan sätta dig.
Ditt fullständiga namn?
Esteban Alejandro Palleros.
Vad är ditt yrke?
Läkare.
Var jobbade du första juni?
Jag hade jour i Buenos Aires.
Kände du svaranden innan den kvällen?
Nej.
Du kommer nu att förhöras av åklagare Vidal.
Tack, herr domare.
Dr Palleros, kan du berätta vad som hände natten den första juni?
Ja.
Jag var på sjukhuset när vi fick larm från Recoleta.
En kvinna hade svimmat och förblödde.
När jag kom dit öppnade ägaren dörren och sa att det var hembiträdet.
Kan du för protokollet säga att patienten var svaranden?
-Ja. -Fortsätt.
Hon var vid medvetande, men i chock. Hon hade förlorat mycket blod.
Jag såg att hon just hade fött barn.
Jag frågade henne var barnet var, men hon verkade inte förstå.
Hennes chef sa att hon hade svimmat i badrummet,
så jag gick in och hittade barnets kropp i duschen.
Jag bekräftade att det inte fanns några tecken på liv.
Beskriv exakt vad du såg när du gick in i badrummet.
Det var blod på golvet
och vatten överallt. Det fanns en hink och en mopp.
Det var tydligt att nån hade försökt städa.
Duschdraperiet hade också blodfläckar, som om det hade öppnats.
Bakom gardinen, i duschen, var barnets kropp.
Beskriv kroppen.
Det låg på duschgolvet, inlindat i en handduk.
Kan du berätta dödsorsaken?
Han dog av kvävning. Det var tydligt att det inte var dödfött.
Menar du att barnet föddes, började andas och kvävdes?
Ja, det stämmer.
Kan det ha varit ett missfall eller en abort?
Nej, det föddes, började andas och kvävdes. Det står i obduktionen.
Är det möjligt att det ströps av navelsträngen?
Den var inte lindad runt honom. Det fanns inga märken.
Tack.
Herr domare, åklagarsidan vilar.
Försvaret?
Du säger att barnet var inlindat i en handduk.
Kan du beskriva exakt vad du menar?
Han var inlindad.
Hur då?
Så här, inlindad.
Men var han hopknuten som nåt man försöker dölja,
eller inlindad som man gör med spädbarn?
Tja…
-Jag vet inte. -Kunde du se hans ansikte?
Ja.
Så handduken var lindad runt kroppen, men ansiktet var synligt,
som när man lindar in ett barn?
-Ja, man kunde se ansiktet. -Okej.
Du hävdar att barnet kvävdes, men det hade inga märken på halsen.
Hur kvävdes han?
-Det enda sättet är att täcka luftvägarna. -Okej, genom att täcka munnen och näsan?
Ja.
Kan det inte ha varit en olycka?
Jag förstår inte.
Kanske hon försökte tysta barnet så att det inte hördes,
och det var en olycka.
Du måste fråga henne. Allt jag vet är att han blev kvävd.
Försvaret vilar, herr domare. Tack.
Fru Marina, det som oroar mig är en husrannsakan.
Polisen har kommit tre gånger,
för att inte nämna nån från domstolen…
God kväll, Roro.
God kväll, frun.
Behöll hon pojken?
Jag vet inte vad som kommer hända…
Han sover äntligen.
Han har svårt att sova ensam.
Han kommer tillbaka vid midnatt ändå.
Ignacio, vi måste anta Echezabals förslag.
Vi har tänkt på att skära ner ett tag.
Det är rätt tid nu.
Det är det enda sättet att rädda Daniel.
Han borde förklara sig skyldig.
Hur ska han klara sig om han gör det?
Hur ska vi klara oss?
-Jag förstår dig inte. -Efter grejen med Gladys,
hur länge tror du att det tar för media att få veta att vår son sitter i fängelse?
Jag är trött på att betala för din son!
Först var det…
…100 000 för baren, sen motorcyklarna, sen…
…att sälja Arenales lager för att betala av skulderna till oss.
Den enda gången… Den enda, okej?
Vi försökte vara rationella
och vägrade betala för hans nya bil, för den han hade var perfekt,
det var bara ett infall,
och vi fick inte träffa Martín på ett år.
Du ville inte ge honom pengarna.
Han kan inte köra runt ett barn i en osäker bil.
Jag är trött på att alltid ha plånboken öppen
och munnen stängd. Jag orkar inte längre.
Det räcker!
Okej, det räcker.
Okej, nu avslutar vi det.
Vi anlitar Echezabal och flyttar till en mindre lägenhet.
Gör vad du vill, men utan mig.
Vad menar du?
Jag drar.
Jag är färdig.
Kan du säga din specialitet?
Jag är psykolog och specialiserad på barnmord.
Har du bedömt min klient?
Ja.
Kan du förklara hur nån som Gladys, en lugn, undergiven, ostraffad person,
hamnade i den här situationen?
Först vill jag klargöra nåt.
Händelser som denna inträffar alltid i pressade situationer.
Det händer ofta, som i Gladys fall, att mamman inte ens minns vad som hände.
Så det finns likheter med andra fall?
Ja, självklart.
Den vanligaste faktorn är att mamman övertygar sig själv om
att graviditeten inte existerar, så att födseln aldrig inträffar.
Gladys föddes in i extrem fattigdom.
Hon led av misshandel i hemmet.
Hon kan inte hantera moderskap.
Hennes arbetsgivare uppfostrade hennes första barn.
Hennes mor dog när hon var liten,
och hennes fars partner tvingade henne att slava.
Å andra sidan fanns en stark rädsla för vad en till graviditet kan betyda,
speciellt hotet från hennes arbetsgivare om att sparka ut henne om det händer.
Och slutligen finns det en chans att graviditeten var en följd av våldtäkt.
Försvaret vilar, herr domare.
Åklagarsidan.
Tack, herr domare.
Även om vi accepterar skälen du har gett,
kunde inte Gladys Pereira hitta ett annat sätt att lösa problemet?
Till och med en abort verkar vara en mindre drastisk lösning
än att föda och kväva sitt barn.
I Gladys huvud skulle födelsen aldrig inträffa.
Hon har fött förut.
Hon hade inte fått sin mens. Hon hade gått upp i vikt.
-Misstänkte hon inte att hon var gravid? -Det är mer komplicerat än så.
Stressen av ett oönskat barn och tanken på att vara hemlös var för mycket.
För dessa mödrar blir förnekandet så extremt
att de kanske aldrig får några symtom, en mage eller ser gravida ut.
Ni bör veta att förnekelse är en försvarsmekanism vi alla använder.
Det är det som hindrar oss
från att känna våndan av att veta att vi ska dö en dag.
Okej.
Låt oss anta att förnekandet hindrade Gladys från att erkänna sin graviditet.
Varför adopterade hon inte bort honom?
Även om hon inte ville att nån skulle veta,
kunde hon ha lämnat honom vid en kyrka.
Nej, det var inget alternativ för henne.
Gladys Pereira är halvanalfabet och har en liten fördröjning i hjärnan.
Även om hon är halvanalfabet och lider av förseningar i hjärnan,
visste hon inte att det var fel att kväva en nyfödd?
Återigen…
…en oväntad födsel hos en kvinna som inte insåg att hon var gravid
orsakar chock, vilket kan hindra rationellt eller moraliskt tänkande.
Och här.
Här också, fru Arrieta.
Är vi klara?
För stunden.
Bra.
Jag menar…
Kan hon, Marcela, överklaga?
Det kan hon, men utan dna-provet tvivlar jag på att det går.
POLISENS KRIMINALTEKNISKA LABORATORIUM
-Vad gör jag med det här? -Vad du än vill. Det är ditt nu.
Jag råder dig att förstöra det.
När släpps min son?
Jag har bett om att avskriva ärendet. Om några dagar.
Tack.
Tack, fru Arrieta.
Det är en fin skola.
Vill du inte ha lite kaffe?
Nej, tack.
Det var svårt att få in honom på skolan vid den här tiden,
men jag löste det med rektorn.
Jag tycker inte att det är en bra skola.
Det är en bra skola för honom, när allt kommer omkring.
Den här skolan har många olika familjer.
Det är en väldigt mångsidig grupp
som skulle hjälpa honom att undvika att bli stigmatiserad.
Eller hur?
Med allt Santi går igenom just nu vill jag inte förändra nåt mer i hans liv.
Det han behöver just nu är en plats där han kan umgås fritt med andra barn.
-Ja. -Han måste bygga band nån annanstans.
Nånstans som är bättre för honom, nya band. Det här är en fin möjlighet.
En fin möjlighet.
Det verkar som att
du försöker bli av med honom istället för att hjälpa.
Nej, Alicia, det är inte så.
Vi är väldigt oroliga.
Hela fakulteten är orolig för det här.
Antydde du nånsin för Gladys att det inte fanns plats för fler barn?
Jag visste inte att hon var gravid.
Men kan du ha antytt eller föreslagit att ni inte har plats för ett till barn?
Ursäkta, skyller du på mig för vad hon gjorde?
Det hon gjorde har inget namn.
Det är oförlåtligt.
Inte ens djur gör det.
Och nu visar det sig att jag är ansvarig?
Efter allt jag har gjort för henne?
När hon kom till oss visste hon knappt hur man pratar.
Vi utbildade henne.
Jag uppfostrade hennes son.
Jag visste inte att hon var gravid.
När vi gick för att testa henne var hon i sjunde månaden.
Alla andra hade sparkat ut henne.
Jag hjälpte henne med allt.
Jag uppfostrade hennes barn, tog honom till barnläkaren
och ordnade en bra förskola.
Jag gick till och med på föräldramötena! Hon vet inte hur man beter sig runt folk.
Och nu säger du att jag ska beskyllas för den här bestialiteten?
Herregud!
Efter allt jag har gått igenom i mitt eget hem!
Och den offentliga skammen vi har utstått.
Du har inte besvarat frågan, fru Arrieta.
Sa eller antydde du
till Gladys Pereira att det inte fanns plats för fler barn?
Nej.
Försvaret vilar, herr domare.
Tack, fru Arrieta. Du kan gå.
Tack.
Tänk om vi inte har tid att laga mat? Det börjar bli sent,
vi hinner inte göra kotletterna vi ville…
Kom, tant.
Kom, Santi. Vi går över gatan här.
Vad ska jag göra?
Santi, kom och hjälp mig duka.
Håll den hårt med båda händerna där.
Oj, försiktigt.
-Tant! -Se till att inte tappa den.
-Jag hade inte sönder den. -Visst doftar det gott?
Jag vill äta.
Här, tant.
Bra jobbat, Santi.
Jag utser dig till den bästa hjälpen jag har haft i hela livet.
Där är Pedro.
-Va? -Pedro.
Dockan.
Hans mamma kom.
Hans mamma.
Så där.
Du gillar fortfarande mat.
-Tant! -Får jag se?
-Nej. -Vänta lite.
-Tant! -Kom igen.
Santi.
-Jag vill ha en. -Vill du ha mer?
Inte den! Du tappade maten.
Jag tappade maten.
Jag skär den och lägger den på din tallrik.
-Hej. -Hej, mamma.
Åh, min son.
-Jag är så glad att du är här. -Allt bra?
-Ursäkta dröjsmålet. -Nej, det är okej.
Jag gjorde kotletter.
-Kotletter? -Ja, de är kalla nu.
-Jag värmer dem. -Toppen.
Hur mår du?
Bra, lite hungrig bara.
Vilken tur att du är här.
Toppen, kommer du?
Jag kommer.
Det var lika bra.
Pappa uppskattade dig inte.
Dessutom borde vi se det som en ny början, en ny möjlighet.
En ny början för alla, visst?
Jag hoppas det.
Jag vet inte om han hade nåt med Gladys röra att göra.
Det här är så gott.
Jag har inte ätit så här på ett tag. Riktig mat.
Vill du ha kaffe?
Ja. Kaffe vore fint.
Jag har pratat med Chino.
-Minns du Chino? -Självklart.
Han renoverar motorcyklar.
Om vi kunde få 20 eller 30 lax för huset, så kunde jag investera.
Det är bra affärer. Man köper en trasig hoj,
fixar den och säljer den som samlarobjekt.
Med mina kontakter kunde jag tjäna storkovan.
Visst, Chino har öga för det. Men jag är ännu bättre.
Jag är erfaren.
Dessutom vore det bra för mig.
Res er upp.
Ni kan sätta er.
Gladys Susana Pereira,
lagen ger dig en sista chans att prata inför domstolen.
Vill du säga nåt?
Herr domare, min klient kommer inte…
Vill du bli hörd?
Ja.
Fortsätt.
Jag vet inte vad som flög i mig.
Bara Gud vet.
Jag vet att mitt liv är meningslöst.
Jag är hopplös…
…men Santis liv spelar roll.
Han måste få ett bättre liv än mig.
Jag vet att jag inte har rätt att be henne om nåt…
…men jag vill att fru Alicia behåller honom.
Jag vill också be henne om ursäkt.
Det sades mycket dåligt om henne här.
Hon var snäll mot mig.
Hon är som en mor för mig.
Och för Santi.
Tack.
Tack, fröken Pereira.
Jag vill klargöra att den här domstolen inte bestämmer
vem som får vårdnaden om din son,
men vi vidarebefordrar det till domaren i familjerätten.
Nu hör vi juryns utslag.
Jurymedlemmarna i brottsdomstol nummer 20
i staden Buenos Aires har nått en dom
i fall nummer 8 975, gällande ett mord,
mot Gladys Susana Pereira,
id-nummer 39154543.
Argentinska, ogift, utan grundskoleutbildning,
arbetande som hembiträde på Posadas 1550 när hon arresterades
och för närvarande på kriminalvårdsanstalt.
Efter överläggningar och enligt vad som anges i strafflagen
vill juryn meddela sitt beslut.
Juryn förklarar Gladys Susana Pereira
skyldig till mord med ett förkortat straff på 18 år
plus juridisk rådgivning och utgifter på grund av omständigheterna.
Artikel 80, första stycket.
Den fullständiga domen kommer att läsas upp kl. 10.00 den 29:e.
Signerad av domare Mariano Ventimiglia,
Fernando Ángel Mine och Patricia del Valle Morales…
GRUNDSKOLA
Hej då.
Hej.
-Hur gick det? -Han frågade efter sin mamma.
Jaså? Kom hit.
Så där.
-Hej då. -Hej då.
Vi går till min mamma.
Vad vill du göra?
-Jag vill ha min mamma. -Din mamma?
-Okej. -Vi går till mamma.
Okej.
Vill du träffa mamma? Okej.
Jag vill att du ler lite.
Klart.
Sätt den här.
Sen den här?
Ja.
Två minuter kvar!
Tack, fru Alicia.
Tack för att ni kom.
Tack för allt du gör för Santi.
Du vet att jag älskar honom som om han vore min egen.
Frun…
Santi borde vara din efter allt jag gjort mot dig.
Säg inte så.
Vad kunde jag göra?
Han sa att han skulle döda Santi och mig om jag berättade.
Sen slutade han komma hem, och det var över.
Vem pratar du om?
Den gången pengar försvann
ville din son komma in.
Jag släppte in honom.
Då tog han tag i mig.
Det är därför Santi borde vara din.
Det är jag skyldig dig.
Barnet var din sons, Daniels.
Tiden är ute! Gladys, kom igen!
Jag älskar dig så mycket, Santi. Lyssna på fru Alicia.
Hej då, Santi.
Hej då, mamma.
Öppna dörren.
Sakta ner.
-Jag hämtar en leksak till! -Spring inte.
Vad hände?
Santi, vad hände?
Var är du?
Vad är det?
Din dummer.
Mår du bra, tant?
Kom hit.
Vänta.
Det ska till Juncal.
Okej.
Visst är det jobbigt att flytta?
Har du pratat med Daniel?
Nej.
Nej, bär dem inte ihop. En och en, det är glas där.
Man måste hålla koll.
LÅT OSS PRATA OM SEXUALUNDERVISNING
HÄNDE DET DIG, HÄNDE DET OSS ALLA
BE OM HJÄLP
VAR INTE RÄDD FÖR ATT ANMÄLA
INGET MER VÅLD MOT KVINNOR
Kom in.
Tack.
När hon har avtjänat halva straffet,
och om hon beter sig, får hon komma ut tillfälligt.
-Arton år är så orättvist. -Ja.
Kan vi inte överklaga för att förkorta det?
Ja, så klart. Det gör vi alltid.
Men allt vi har är Gladys nya uttalande. Det räcker inte.
Jag kan vittna om det hjälper.
Men det har du redan gjort.
Om du inte har nåt nytt att tillägga?
Utan övertygande bevis är det inte lönt att överklaga.
Det är inte lätt.
Det blir svårt.
Hej, Martín.
Hej, älskling.
Martín, gå in.
-Vad gör du här? -Jag kom för att ge dig det här.
POLISENS KRIMINALTEKNISKA LABORATORIUM
-Var fick du den ifrån? -Det spelar ingen roll.
Jag hoppas att du kan använda den. Ge den till åklagaren.
Hej då.
-Hej. -Hej.
Hej.
Hur är det?
Hej, Alicia.
Är ni här för Gladys överklagan?
-Ja. -Stig på.
Tack.
NATIONELLA APPELLATIONSDOMSTOLEN BROTTMÅL
Titta vad jag har åt dig.
Är det där mjölk?
Ja, mjölk för att dunka
chokladen till födelsedagstårtan.
Vad gör du?
Den borde inte gå sönder. Det är inte meningen.
Vad skrattar du åt?
Är det här så roligt?
En till.
Så ja, dit med den.
Den här vägen.
Det här är ett utgående samtal från en kriminalvårdsanstalt från…
Daniel.
Om du vill acceptera samtalet, tryck…
Vilket nummer är det?
Här?
-Den här? -Nej, inte här.
Det är nog nästa hus.
Få se.
-Här! -Ja!
Vi går in, men…
Jag vill knacka.
-Vi knackar. -Jag vill knacka.
HAR DEN ÄRAN, LILLA MARTÍN
Få se om de hörde dig. Det gjorde de!
-Hej. -Hej.
-Kom in.
Okej.
Jag gör det.
-Vänta, vill du ge honom presenten? -Ja.
-Vänta. Hej. -Hej.
Hej.
-Tack. -Tack för inbjudan.
Hej.
Kom, raring.
-Ska jag ta den? -Precis, tårtan. Jag håller i allt.
-Känn dig som hemma. -Åh, Martín!
Försiktigt, raring.
Det här är till dig. Grattis, sötnos.
Okej.
Vänta, jag gör det. Det är för långt ner.
Varsågod!
Bra gjort, killar.
Har den äran, Martín!
Gillar du den?
Gör du?
Du kan måla här. Titta.
"MED SINA SISTA KRAFTER KRÖP HON MOT TOALETTEN,
DÄR HON FÖDDE BARNET VID GRYNINGEN.
HON VAR FÖRST FÖRVIRRAD OCH SEN FRUSEN,
DÅ SNÖ KOM IN I BADRUMMET.
HON HADE KNAPPT STYRKA ATT LYFTA BARNET.
MEN JAG BER ER ATT INTE DÖMA,
FÖR ALLA VARELSER BEHÖVER HJÄLP AV ALLA."
UTDRAG UR VON DER KINDESMORDERIN MARIE FARRAR.
Undertexter: Borgir Ahlström