NETFLIX UVÁDÍ
POLICIE
Proč ta bezpečnostní opatření pro toho idiota?
Prý je zatracený.
Je to ten prokletý kněz.
DEN PÁNĚ
Požehnej mi.
Požehnej mi, otče.
Dej mi syna. Nového syna.
Ten starý je dole.
Myslel sis, že jsi ho zachránil?
Můj syn na tebe čeká s hlavou na kaši.
Jenže ne v nebi.
Ale v pekle, kam jsi ho poslal.
Spokojený?
PÁTEK
Prosím?
Ahoj.
Kde jsi vzal moje číslo?
Ne, jsem v pohodě. Klid.
Měl jsem práci.
Něco jsem řešil.
Opravoval jsem dům.
Vím, že jsem ti to měl říct dřív,...
ale potřeboval jsem čas to vyjasnit.
Jistěže jsem naštvaný. Vlastně bychom spolu teď neměli mluvit!
Ano, bylo to těžké.
Jsi jeden z mála, kdo má o mě ještě starost, co mě pustili.
ŠPANĚLSKÝ KNĚZ SHLEDÁN VINNÝM Z VRAŽDY
Vím, že to nerad slyšíš, ale je to pravda.
Lhaní je hřích.
Znáš mě líp než kdo jiný.
Ne, toho jsem nechal.
Už jen kouřím.
Musím jít.
Jo, zavolám ti. Slibuju.
Kde to vázne?!
No tak, otevři dveře, Menéndezi!
„Nebudeš zavírat dveře pravému příteli.
Ne když přináší jen samou laskavost.“
Tak nějak to bylo.
To tys mě to naučil.
Zrovna sis to vymyslel, Sebasi.
Jak se máš?
Pojď sem, ty sexy zvíře!
No to se podívejme!
To se mi líbí.
Moc pěkný.
Má to jistý styl. Jak to jen nazvat? Je to...
prostorný.
Nehraješ na mě nic, že, Sebasi?
Co chceš?
Nic.
Jen jsem přišel navštívit starého přítele. Není to snad dovoleno, otče?
Neříkej mi tak.
Víš, že...
nejsem…
Nech toho. Jsi, kdo jsi. To se nikdy nezmění.
Co chceš?
Víš,
v životě jsem se naučil, že člověk se musí mít na pozoru před nebezpečím.
Když si nebudeš dávat pozor, nějaký kretén ti může podříznout krk.
Za vteřinu!
A je po tobě.
Vždycky jsem věřil, že na to mám šestý smysl.
Ale když jsem tě poznal, došlo mi, že můj talent není nic proti tvému.
Umíš odhalit zlo. Viděl jsem to.
V páté galerii.
To, jak ses choval.
Jak jsi ty lidi upokojil a přinesl jim klid.
Proto sis získal náš respekt.
Respekt drsných lidí, kteří si nenechají nic líbit.
A k čemu to vedlo?
Stal se ze mne ten největší parchant pod sluncem.
Udělal jsem spoustu...
hrozných věcí.
Sebastiáne, uklidni se. Pověz mi to.
Tohle jsem nečekal.
Nečekal jsem to.
Víš, co je lítost.
Víš, co znamená odpuštění.
Pamatuješ, co jsi mi řekl, o tom, co jsi udělal, než jsi šel za mříže?
Proč si vybrali zrovna tebe?
Abys pomáhal slabým.
A zatraceným.
Těm, kteří nechali ďábla, aby jim spálil duši a zamořil srdce.
Sebasi, přestaň.
Co se děje?
Zase bereš?
Kéž by. Já...
Potřebuji tvou pomoc. Hned.
Opravdu nutně.
Je mi jedno, co se mnou uděláš.
Klidně mě rozervi,
vykuchej, šlápni mi na hlavu nebo mi dokonce si uřízni koule.
Ale tohle ne. Tohle ne, kurva.
Nikdo by se neměl dotýkat mého dítěte. Tahle kreatura už není moje dcera.
Ne, ne. Co to říkáš?
Je to uvnitř mé dcery!
Má v těle toho zatraceného ďábla!
Co to říkáš, ty hříšníku?
Prosím, pomoz mi. Prosím tě.
Musíš ho dostat ven. Ty jediný můžeš.
Prosím, udělej to pro mě! Já jsem jenom blbej šmejd.
Ale ona…
Nic z toho není její vina.
Zkusil jsem vše.
Psychiatrické léčebny, doktoři.
Víš, že moje metody jsou specifické, ne?
Ano.
A s vědomím, že situace se může vyostřit,
stále do toho chceš jít?
Raději bych viděl svou dceru zemřít a jít s Pánem do nebe,
než aby žila se Satanem.
Sebe, může to být i jinak.
Možná má špatné období nebo má na ni někdo špatný vliv.
Moje dcera je posedlá.
Myslíš, že jsme hlupák?
Koupil jsem jí kočku. Perskou.
Ta kočka byla fakt drahá.
Byli nerozluční, pořád spolu.
Jednoho dne kočka zmizela. Našel jsem její tělo pohřbený v zahradě.
Bez hlavy.
Dcera se chovala, jako by nic.
Za pár dní jsem našel hlavu pod postelí. V krabici od bot.
Nepochybuji, že to udělala.
Když jsem ji viděl…
Nebyla to ona.
Je to vtělený ďábel.
Ty oči…
Nikdy nezapomenu ty oči!
Přiveď mi ji zítra.
NADRŽENÉ HOLKY
NAČÍTÁNÍ
Já nic nekoupím, padejte odsud!
To jsem já, otče, Marisa.
Samozřejmě.
Samozřejmě, Marisa.
Jsem hlupák.
Je pátek.
Vím, že je pátek.
Proto jsem tady.
Zapomněl jsem.
Ani nevím, co je za den, Mariso.
Měl byste chodit víc ven, otče.
Není dobré být stále zamčený tady.
Jak se máte?
- Jste v pořádku? - Ano.
Než zapomenu, otče.
Lola a Martín vás pozdravují.
Ti dva z obchodu.
Ptají se, kdy se stavíte.
Vážně by vás rádi viděli.
Nechte to být. To není nutné.
- Ale Otče… - Už jsem to říkal stokrát.
Nemusíte sem dál chodit. Jsem vděčný, ale není to nutné.
Bolí mě, když vás takhle vidím.
Ani nevíte jak.
Chtěl bych být sám.
Jsem v pořádku, nemějte strach.
Je mi dobře.
Nedlužíte mi nic.
Dlužím vám za život.
Zachránil jste mě.
Možná.
Ale za jakou cenu?
Nevím, zda to stálo za to.
O tom nepochybuj, Otče.
Jen se rozhlédněte.
Všude kolem je Bůh.
Podívejte se mi do očí.
Je i tam.
Je i v mé puse.
A v mém srdci.
I ve vaší puse.
Kolik je hodin?
Mám ještě hodně práce.
Ale vrátím se, abych umyla nádobí,
nemám problém to udělat, Otče.
Nechte to být.
Kdybych vás potřeboval, zavolám.
Ale takhle byste neměl žít.
Proč se nepřestěhujete do domu pro hosty?
Měl byste tam čisté oblečení.
A dostal teplé jídlo.
A já...
Postarala bych se o vás, Otče.
Zase ty?
Co chceš?
To se mě vážně ptáš?
Nevím.
Zeptej se Marisy sám.
Nebo co?
Myslíš, že nevím, že ji sem každý pátek posíláš? Nejsem hlupák!
A víš co?
Já jsem ti lhal.
Samozřejmě, že piju. Piju.
Je to jediná věc, která mě drží tady a dovolí mi se sebou samým žít!
Proto ti nevolám a ani tě nezvu k sobě domů.
Promiň mi to.
Ochranu?
SOBOTA
OTEC E. MENÉNDEZ: OBĚŤ I POPRAVČÍ
Už je s Pánem.
Vím, že patříme tobě, Pane.
Ale byl tak mladý.
Kdo je to?
Dobré odpoledne, Otče.
Co jsem vám řekl včera?
Dobré odpoledne, Menéndezi.
Dej to potichu nebo budeš hluchá!
To je pan Menéndez, zlato. Kamarád, o kterém jsem ti říkal.
Neberte to tak. Víte jací jsou dnes ti mladí.
Sakra! Málem jsme se zabil.
Vidíš, zlato, tady budeš v pohodě.
Chudinka. Už se na ni ani nezlobím.
Byl jsem s ní na tolik místech,
že už je z toho asi unavená.
A já taky.
Teď se zdá být v pořádku.
Ale to vám asi nemusím říkat.
Sebasi.
Omlouvám se, že jste přišel a promarnil čas, ale...
myslím, že nemůžu.
- Co to říkáte? - Necítím se připravený.
Co tím chcete říct?
Co?
Do prdele, to mi teď nedělejte!
Nevidíš to? Tohle je šílené!
Šílený je, co se děje s mojí dcerou!
Včera jste mi to slíbil. Přímo tady. Nebo lžu?
Ne, nelžeš.
Ale včera jsem nebyl sám sebou.
Byl jsem trochu opilý.
- Co to děláš, Sebastiáne? - Tohle musí hned skončit.
Na to nemáš právo!
Žádal jsem tě snad, abys zase začal s drogami?
Ne, to není tak jednoduché, příteli.
Nechápeš to? To, co musím udělat tvojí dceři, mě zničí!
Možná bych si měl tím nožem sám podříznout krk.
Ne, tím se nechci litovat.
Tak dobře.
Uvidím, co se dá dělat. Vstávej.
Děkuju. Moc vám děkuju.
Odcházím, zlato.
Chovej se slušně.
Tvůj otec je dobrý člověk.
- Má tě rád. - Je to blázen.
Ale tvrdí, že blázen jsem já.
Ale jak chcete.
Hlavně, že ho nebudu muset poslouchat.
Máte mě tu.
Přesně tak.
Jsme tady.
Ano.
No…
Mám vám to tu ukázat?
Abyste si zvykla.
Asi jo.
Obývací pokoj je tady a kuchyň je tamhle.
Pojďte.
Ukážu vám váš pokoj.
Tady.
Tohle je váš pokoj.
Koupelna je támhle.
Nechám vás v klidu. Jako doma.
Budu dole v obýváku.
A co teď?
Mám začít zvracet žluč?
Do hajzlu.
Tak co?
Jste už tam?
No…
Já akorát dorazila.
Ale...
viděla jsem poblíž stanici metra, budu tam za hodinu.
Samozřejmě, že přijdu.
Myslíš, že bych zůstala u nějakýho kněze? Ani omylem!
To jo, hádali se a měli být sami, ale...
Souhlasila jsem.
Tak se možná usmíří.
Tak ahoj.
Musím jít.
Brzy se uvidíme.
Ano.
Co se děje?
Tam...ve skříni.
Někdo se díval.
Sakra!
Otevřete ty dveře!
Otevřete dveře!
Byl jsi to ty, viď? Ty starý prase!
Otevři dveře, nebo začnu křičet, že mě znásilňuješ!
Nemám žádné sousedy.
Kdo by tu ještě žil?
Řekla jsem otevři ty zasraný dveře!
Ty zasranej pedofile. Otevři je!
Držíš to…
opačně.
Zrovna jsem tě chtěl vzbudit.
Tady.
Vím, že to pro tebe...
nemůže být snadné.
Být tady s úplně cizím člověkem.
Ale musíš otci důvěřovat.
Dělá to pro tvoje dobro.
Upřímně řečeno,
taky jsem nebyl sám přesvědčený.
Ale znáš ho.
Je přesvědčivý.
Sama to víš nejlíp.
On nepřestane.
Dokud z tebe nevyženeme ďábla!
Je to horké?
Ten čaj.
Je horký?
Ano.
Trochu.
Ale tak to mám ráda.
Bylo to rušné ráno.
Uvidíš, brzy to skončí.
Myslím, že už máš plány na dnešek. Že ano?
Samozřejmě.
Jdeš ven s kamarády?
Ty mě sleduješ?
No a?
Neřekneš mi, kam jdete?
Ten chlap je ale neodbytnej.
Tvůj táta říkal, že v posledních měsících hodně chodíš ven.
Můj otec si může trhnout nohou!
Táta. Táta.
Pořád trvá na tom, že se chovám divně.
Všem to pořád opakuje. Blb.
Jsem v pubertě.
Je normální bejt trochu divnej, ne?
Ano, velice sprostá puberťačka.
Běž do hajzlu, ty černoprdelníku!
Idiote, kreténe, pitomče, debile!
Já drogy neberu.
Ani nekradu v obchodě bonbóny, jasný?
Mám s holkama taneční skupinu.
Chceme být v televizi.
A díky takhle vydělaným penězům
bych odešla z domu.
- Je to tak divný? - Ne.
Není to divné.
Zrovna jsme vymysleli choreografii.
Je úžasná!
Můžu ti to ukázat?
- Ano, chci to vidět. - Ano?
No jasně, ty slizkej dědku.
Myslíš, že bych tady tancovala před knězem?
Zvlášť před knězem s takovou pověstí?
Ani hovno.
Nejdřív bychom se měli poznat.
Chceš mě poznat?
Otče?
Jsi ztělesněné zlo.
Jdeš rovnou na věc.
Svlékl jsi mě?
Viděl jsi mě nahou, Otče?
Musím čůrat.
Opatrně, splachovadlo je rozbité.
Ten chlap je tak zvláštní.
Je to prostě magor.
Obsazeno.
Obsazeno!
Počkej!
Menéndezi!
Volala jsi mě?
Jo! Co to děláš?
Nic, jsem tady dole. Co se děje?
Nic!
Nic.
Kurva, možná má táta pravdu a já jsem fakt blázen.
Je to uvolněné a pořád to padá.
Hned to spravím.
Počkej dole. Hned to bude.
To nic, já jsem...
nebyla čůrat.
Proč si tvůj otec myslí, že jsi posedlá?
Řekl mi o tvé kočce. Mimo jiné.
Moje kočka zmizela. Nic víc.
Nevím, co ti tvrdil.
Nevěř všemu, co říká.
Nebo co jako?
Fakt si myslíš, že jsem posedlá?
Vím, že to cítíš, Raquel.
Tu sílu.
Tu neschopnost nic dokončit a všechno zpochybnit.
Všemu se vysmívat a pohrdat tím.
Jsi mladá, Raquel. To není špatné.
Není to hřích.
Kněží jsou tak vtipní.
Svobodná vůle neexistuje.
On ví všechno, co uděláš a co si myslíš, ještě než se tak stane.
Ale nemusíš se bát.
Miluje tě takovou, jaká jsi.
Není úžasné mít takovou důvěru?
Nepoučuj mě.
Nepoučuju. Jen mluvím.
Seš ujetej.
To, jak mluvíš.
To, že tady žiješ sám.
Nevím.
Je to zvláštní.
Nebydlel jsem vždycky tady.
- Před... - Před?
Než jsi šel sedět?
Nevím, proč tě zavřeli.
Ale táta o tobě pořád mluví.
I když nenávidí kněze.
Ve svém jádru je tvůj otec dobrý člověk.
I když to nedává najevo. Hodně trpěl.
Můj otec je idiot.
Tak o svém otci nemluv.
Nikdy.
Tvůj otec udělal mnoho chyb.
Ale snaží se je napravit.
Snaží se ti pomoct, abys netrpěla.
Jak jsem říkal,
vždycky jsem tu nebydlel.
Dřív jsem hodně cestoval.
Znal jsem spoustu lidí, ale…
Ale ty dny skončily.
A holka?
Jo?
Samozřejmě.
Znám spoustu žen.
A hodně mužů.
O tom nemluvím.
Já vím.
Chceš vědět, jestli mám přítelkyni.
No, jo.
Lidi jako ty…
Můžeš vůbec?
Jednou jsem potkal ženu o jaké mluvíš.
Sakra, to je drsný.
Nic mezi námi nebylo.
I když jsem ji miloval.
Vlastně...
jsem zapochyboval o volbě povolání.
Chtěl jsem…
Ale neudělal.
Takže ty a ona jste nikdy…
Však víš.
Každý vztah je jiný.
Pak jsem si uvědomil,
že můj způsob, jak se s lidmi spojit, je jiný.
Došlo mi, že jsou věci, které pro mě nejsou.
To je na hovno.
Možná.
Stalo se ti to někdy?
Něco, co jsi nedokázala vysvětlit.
Něco, kvůli čemu všechno zpochybňuješ?
Když je všude kolem temnota,
a ty si vybereš špatnou cestu.
Mně to říct můžeš.
Zůstane to mezi námi.
Svěř se, Raquel.
Já to pochopím.
Taky jsem někoho poznala.
Je starší než já.
Nechodí do stejné školy.
Javi mě pozval na večírek.
Ale táta mě na takové akce nepustí.
Takže…
jsem mu lhala a stejně šla.
Ale nebyla to žádná párty.
Javi tam byl
s kamarádama.
A s pár holkama.
Sledovali mě.
Všichni se mi smáli.
Ale já nevím.
Nevím.
Nechtěla jsem, aby si mysleli, že jsem malá holka.
Nevzpomínám si na všechno.
Promiň.
Omlouvám se.
Ukážu ti svůj tanec.
Neboj, znám to z paměti. Navíc to slyším.
Pusť to!
Jdeme spát.
Prosím.
Prosím, nech mě jít.
Nic jsem neudělala. Prosím, pusť mě.
Přísahám. Přísahám,...
Nic jsem neudělala. Přísahám.
Zavolej tátovi.
Zavolej tátovi, prosím.
Prosím.
Nic neřeknu, přísahám.
Prosím, nech mě jít.
Nechte mě jít!
Pusť mě, prosím.
Pusť mě, přísahám, že to nikomu neřeknu.
Prosím.
Den Páně.
NEDĚLE
Tak jsme tady.
Ty a já.
O samotě.
Chci ti něco ukázat.
Podívej.
Musel jsem to udělat rychle, ale…
moje práce za to stála, ne?
Co s tím budeš dělat?
Radši bych ho nepoužil, ale…
myslím, že nebudu mít tolik štěstí.
Víš,...
pracovní metody jsou docela drsné.
Bojuju se zlem už roky.
Nejúčinnější
a nejrychlejší způsob splnění mého úkolu
je tenhle.
Věř mi, že se mi to vůbec nelíbí, ale...
ne každá práce je příjemná.
Tak na to půjdeme jednoduše.
Nebudu se ptát na tvoje jméno
ani na to, co chceš.
Prostě vypadni.
Odejdi a nechte tohle tělo na pokoji.
Jinak...
pocítíš skutečnou bolest.
A když budeš chtít odejít, nepůjde to.
A budeš mě prosit, abych tě zabil.
A já to udělám.
- Mám strach. - Ne.
Ty nemáš strach.
Ty jsi ztělesněním strachu!
Ztělesněním zla!
Jsi blázen.
Tobě úplně přeskočilo!
Pusť mě odsud.
Nemám rád, když to na mě někdo hraje.
Opusť tělo té dívky!
Nerad se opakuju.
Nech tělo té dívky být!
Říkám ti to znovu.
Opusť tělo Raquel!
Jdi do prdele, ty šílenej blázne!
Myslíš, že to bylo jen na postrašení?
To by bylo lhaní.
A lhaní je hřích.
Hřích!
Co teď? Cože?
Budeme pokračovat?
Nebo už zmizíš?
Je tedy rozhodnuto.
Ano, klid, je tady.
Ale…
Potřebuju, abys přišel a pomohl mi.
Promiň, že volám tak pozdě.
Ale je to důležité.
Už jsem začal. Není o tom pochyb..
Je to posedlost. Silná posedlost.
Ale Sebastián to zvládne.
Jeho milovaná dcera je u mne. Tak to má být.
Je čas udělat něco dobrého, ne?
Děkuju, že posloucháš.
Slyšet tvůj hlas
je povzbuzující.
Kde je? Kde?
Kde je moje dcera?
- Mám ji dole. - Dole?
Dobře.
Jak je jí?
Uklidni se.
Co je to za smrad?
Používám speciální kadidlo.
Je mi z toho na blití, nechutný.
Celý dům smrdí. A tvá dcera si toho nevšimla.
To je první příznak.
Dal jsem jí shnilé maso a ona ho bez problémů snědla. Druhý příznak.
Máš pravdu, léky tvou dceru nevyléčí.
Provedl jsem analýzu a na pohled
se zdá být v pořádku.
Ale je to přetvářka.
Odpoledne si zdřímla a mluvila zvláštním jazykem.
Její tělo je pokryto puchýři a znameními ve vzorech.
Třetí a čtvrtý příznak posedlosti.
A ani jsem nezmínil moč, pátý příznak. Mám pokračovat?
Už jsem to viděl.
Už to není tvoje dcera.
Je to nádoba, ve které sídlí ďábel. A neopustí ji tak snadno.
Fotil jsi mou dceru?
Nahou.
Potřebuju tvou pomoc. Nebude to snadné.
Co dole uvidíš se ti nebude líbit.
Ale musíš vědět, že ta osoba není tvoje dcera.
- Dobře. - Je to nesmírně důležité!
Je to klíč k tomu, aby to vyšlo.
Co mám udělat?
Zaútočíme na to tvrdě.
Pár kázání a další boží zásah.
Ďábel pocítí takovou bolest, že Raquelino tělo opustí.
A až to udělá, bude tak slabý, že ho zničím.
A co poškození jejího těla,
nebude mít následky?
Nemocnice je nedaleko.
Tohle budeme potřebovat.
Obleč si to.
Označím pár odstavců, které budeš muset přečíst.
Neměl bys to číst ty?
Nejsem kněz.
Kněz, nebo ne, to je jedno. Jsi křesťan, ne?
- Ano. - Dobře.
Označím ti, co máš číst.
Já budu trestat ďábla.
Ty nemáš lepíky?
Cože?
Lepíky na stránky. Jako záložky.
Bude se to špatně hledat. Je toho hodně.
Odpusť mi, Pane.
Je to pro dobrou věc.
Podívej.
Začneš s tímhle,
pak tohle,
a skončíš tímhle.
Z těhle slov bude ten démon šílet.
Rozruší ho to, nebude tolik přemýšlet a to my chceme, příteli.
Přinesl sis tu masku nebo kuklu?
Odcházel jsem na rychlo, vzal jsem, co bylo po ruce.
- Neřekls, k čemu to je. - Není to pro mě, ale pro tebe.
Abys skryl svou identitu.
Pamatuješ, jak jsi předstíral, že jsi Američan?
- Ano. - Bezva.
Tak mluv přesně tím přízvukem.
Čím méně o tobě ďábel ví, tím líp.
Zpráskám Satanovi prdel!
Sakra, s tou maskou nic nevidím.
Ticho.
Bože, Otče, nevím, jestli to zvládnu.
Prosím.
Začni číst.
Neubližujte mi, prosím.
Prosím!
- „Pod ochranou boží...“ - Přízvuk!
Americký přízvuk.
„Pod ochranou boží
jsem jim dal sílu projít skrz hady
a porazit síly nepřítele.“
Jsi můj Pán, mé útočiště.
„Ty, kdo žiješ pod boží ochranou, jdi a pověz Pánu:
,Ty jsi má záchrana, v tebe věřím, Pane‘.“
- Neubližujte mi. - Jsi mé útočiště, Pane!
„Osvobodí vás ze sítí ďábla a moru.
Nebudete se bát hrůz noci, ba ani ostrých hrotů dne
či moru, jež se ve stínu skrývá.“
- Jsi mé útočiště, Pane! - Neubližujte mi, prosím.
„I kdyby tisíc padlo po tvé levici a deset tisíc po tvé pravici,
tobě újma nepřijde.
Jeho náruč je tvým brněním.“
- Prosím! - Jsi mé útočiště, Pane.
„Zlo se k tobě nedostane, neb tvůj Pán je tvé útočiště
a tvá obrana.“
Jsi mé útočiště, Pane.
„Přijme tě do svého náručí,
a provede tě tvou cestou,
abys překročil hady i lvy.“
Jsi mé útočiště, Pane!
„Oddal se mi a já jej velebím
a ochráním jej neb zná mé jméno.
Zavolá-li mne, odpovím.
Budu při něm v nebezpečí, budu jej chránit a velebit.“
Opusť její tělo!
„Bude se těšit z dlouhého života a uvidí mou spásu.“
Jsi mé útočiště, Pane!
„Sláva Otci, Synu a Duchu svatému,
jak bylo na začátku, je a bude navěky. Amen.“
Jsi mé útočiště, Pane!
Dočetl jsem to, mám pokračovat?
Ne, počkej.
Myslím, že náš přítel chce něco říct.
Přestaňte, prosím.
Pomoz mi.
Mluv se mnou a jen se mnou!
Jsi blázen.
Už mě nebij, prosím.
Opustíš tělo, které není tvoje?
Jak to mám udělat?
Čti.
„Na počátku bylo Slovo a to Slovo bylo u Boha
a to Slovo bylo Bůh. To bylo na počátku u Boha.
Všechno povstalo skrze něj
a bez něj nepovstalo nic, co je.
V něm byl život
a ten život byl světlem lidí.“
- Ty zasranej hajzle! - „A to světlo svítí ve tmě.“
- Nech mě jít! - „On nebyl to světlo,
ale přišel, aby o světle vydal svědectví.
Světlo osvěcující každého člověka přicházejícího na svět.“
- Čti dál. - Ale Otče, moje dcera.
„...jediný Syn, plný milosti a pravdy.“
Když ti řeknu, ať čteš, tak čti! Rozumíš?
- Jo, ale... - Žádná „ale“!
Už jsem ti to říkal. Už není tvoje dcera!
Určitě? Jak to víš?
Co když je to moje dcera a ty jí tu s mou pomocí ubližuješ?
Vidíš ty kresby na podlaze? Pod Raquel? Vidíš je?
Ty značí aktivního ďábla.
Tvoje dcera tam není, věř mi.
Dobře.
Ale Otče, prosím, netrapte jí tolik.
Co to děláš?
Poslouchej mě!
Pokud neuděláš, co řeknu, ďábel tvou dceru pohltí celou!
Pohltí její duši. Jakmile dostane šanci,
vstříkne svůj jed a rozlije ho po celém jejím těle.
Ty. Už jsi cítit, jako on.
Všiml jsem si toho už včera. Neodejde, dokud ho nezabijeme.
Vím, jak na to.
Věř mi, je to moje prokletí.
Poslouchej, Sebasi, naše duše jsou v sázce.
Někdy nevíš, co máš, dokud to neztratíš.
Tati?
Já věděla, že jsi to ty.
Tati...
Pojď.
Promiň mi to, zlato.
Tohle už nepotřebuješ.
Ví, kdo jsi.
Přečti tohle.
Co budeš dělat?
Odejdi a já přestanu.
„Buď vůle tvá jako v nebi, tak i na zemi.“
Pane, smiluj se.
Moje dcera!
„Sešli Ducha svatého...“ Panebože!
„Vše bude stvořeno a obnovíte zemi.“
Pane, smiluj se!
Opusť toto tělo, ďáblův služebníku!
Moje dcera... „A v mé ubohé duši už nic nezbude.“
Pane, smiluj se!
Tak už dost!
Tohle není správné!
Tohle není správné, ty hajzle!
Ty zabíjíš moje dítě!
A já ti s tím pomáhal, ty hajzle!
Tohle je snůška blbostí!
Tohle je ujetý!
Omlouvám se, zlato.
- Omlouvám se, - Odvaž mě.
Promiň, zlato.
Ty oči.
Ty oči…
Díky, tati.
Rád mlátíš holky,...
Menéndezi?
Ochraňuj mě, můj Pane!
Jsi úchyl.
To se mi líbí.
Líbí se ti moje tělo?
Tak rozkošný!
Prosím.
Strážníku…
Mučí mě.
A znásilňují.
Prosím, hned přijďte.
Musím jít.
Prosím, pospěšte si!
Dobré ráno, Otče.
Jak ses vyspal?
Chrápeš jako dřevorubec!
Byl to fakt náročnej den.
Měli bychom...
se uvolnit, nemyslíš?
Vím, jak po tom prahneš.
Pověz, Menéndezi,
chceš si hrát?
Oddal jsem se Pánu, on ví, že pokušení nade mnou nemá moc.
Pán je všudypřítomný.
Jsi impotentní.
Musím uznat, že jsi mě překvapil.
Ze ses ještě nesložil.
Od začátku jsem věděl, že jsi to ty.
Gratuluju, vážně dobrý!
Myslel jsem, že po tolika letech budeš zrezivělej.
Ale nejsi.
Pověz mi,
jak se má Marisa?
Její syn...
hodně trpí.
S námi v pekle!
Její syn je v nebi s Pánem!
Bla, bla, bla!
Do hajzlu!
Ahoj, tati.
Teď si vzpomínám, ty se rád díváš!
Udělám ti představení.
Co to děláš?
Přestaň, prosím. Jen to ne!
Ne. Ne!
Soustřeď se, Sebasi, dokážeš to!
Soustřeď se.
Soustřeď se, Sebasi, zvládneš to. Soustřeď se!
Co mám dělat?
Přestaň, prosím! Ne! Je to moje dcera!
- Moje dcera mě tu kouří! - Buď silný, Sebastiáne!
Tati.
Tohle začíná být zajímavé.
Řídím se vlastními radami, na rozdíl od tvého Boha.
Tohle se ti vážně bude líbit.
Tohle nesmíš dělat!
Přestaň, kurva, prosím!
Zabij mě! Radši mě zabij, ale tohle ne!
Zabij mě!
Zdá se, že tě v pekle nenaučili vázat uzly.
Drž hubu, knězi zasranej!
Tati.
Tati, ten chlap dělá věci s mojí pipinkou.
Ale nezáviď, tati!
Udělals mi to mnohem líp!
Vlčice měla pět vlčat.
Pět malých vlčátek!
Pět jich povila, pět vychovala!
Pět jich krmila...
A od toho jsou hasicí přístroje, hajzle!
Nezabiješ!
Ta věc má moji dceru!
Jestli to uděláš, nikdy ji nedostaneš zpátky.
Kurva!
Moje dcera.
Pomoz mi.
Přivážeme ji a démona vyženeme.
Tohle je těžký. Nestačí provaz?
Tyhle řetězy jsou z inkvizice.
Předci je používali při exorcismu.
Je v nich utrpení všech těch posedlých duší.
Démona to bude trýznit, zatímco my ho dorazíme.
Jen ječ, ty proklatej démone!
Co je to?
Tohle ho zadrží, až opustí tvou dceru.
Chci ho zahubit.
„Bože, stvořiteli a obhájce lidstva...“
Ne s tím přízvukem. Ví, kdo jsi.
„Bože, stvořiteli a obhájce lidstva,
pohlédni na svou služebnici, Raquel Montoyovou,
Stvořil jsi ji k obrazu svému a povolal ke své slávě.
Protivník ji krutě mučí,
utlačuje ji násilnou silou a trápí ji hrozným terorem.
Vyslyš, nebeský Otče, prosby svých oveček
a nedovol, aby tvá služebnice byla posedlá otcem lží.
Poslyš, milosrdný Bože,
modlitbu Panny Marie, jejíž Syn,
ukřižován, rozdrtil hlavu hada
a svěřil lidstvo Matce k opatrování.
Ať světlo tvé pravdy zazáří nad tím tvou služebnicí.“
„Bože všeho dobrého, zastav ten ďábelský čin.
Pane svobody a milosti, rozvaž ty zvrácené uzly.
Odežeň, ó Pane, ďábelské síly a rozervi jeho řetězy!
Postav se tomu pokušiteli!
Chraň tělo i duši tvé služebnice,
aby tato mohla pevně a upřímně
tobě věrně sloužit
skrze Krista, našeho Pána!“
Ámen!
Zvedni svou dceru a vezmi ji nahoru.
Odpoutej ji, Sebastiáne.
Měl bych ti blahopřát, Menéndezi.
Co to tu hraješ?
Víru jsi ztratil už dávno.
Moje víra je pevná a silnější než kdy dřív.
Věřím v Pána a jeho slávu.
Věříš, žes zachránil Raquel?
Věřím v Kristovu sílu a věřím v tebe, padlý anděli.
Jsi tělo jeho těla, krev jeho krve!
Všichni mu dlužíme, bez výjimky!
Nezachránil jsi mého syna.
Trpěl v životě a teď trpí v pekle.
Měl jsi shnít ve vězení.
Líbilo se ti mu ubližovat?
Rajcovalo tě to?
Nařizuji ti, aby ses zhmotnil. Připoutám tě k nebeskému chrámu!
Poneseš následky své prohnilé, zlé duše!
Těšilo tě, když jsi praštil mou dceru?
Ty jsi úchyl.
Nikdo by ti neměl věřit.
Ve jménu Otce žádám, aby se tvé hříchy zhmotnily v ztrhané tělo!
Z Boží milosti, ať tebou proudí krev,
kterou jsi ukradl duším, které jsi trápil!
Seš nemocnej.
Připoutám tě do tohoto světa, abys pykal za všechny své hříchy!
Líbí se ti, co vidíš, Menéndezi?
Čiň pokání a zemři!
Synu hříchu!
Musíš jít.
Musíme do nemocnice.
Ne.
Žádná nemocnice pro mě.
Rychle, Sebasi.
Policajti za chvíli dorazí.
Nebuď hlupák, vezmu tě taky.
Můžu tě schovat, nenajdou tě.
Sebastiáne.
Odejděte, prosím.
Děkuju.
Hotovo.
O jednoho démona míň.
Díky tobě, jako vždy.
Měl jsi to vidět.
Prosil, než umřel.
Ta holka přežila.
Je na cestě do nemocnice.
Jsem v pořádku.
V míru.
Doufám, že ten malý koutek
ve tvém království na mě pořád čeká, jak jsi slíbil.
Ano.
Na věky věků.
Překlad titulků: Lucie Mandziuková