‫- NETFLIX מציגה -‬
‫דפני, מתוקה, קומי!‬
‫קומי, הגיע הזמן. קחי את חפצייך. מהרי.‬
‫קדימה.‬
‫תנעלי את המגפיים שלך, קחי את התיק,‬ ‫המעיל שלך. קדימה.‬
‫מהרי, מתוקה, קדימה.‬
‫אני יודע שישנת אבל צריך למהר.‬
‫בואי, יד לתוך שרוול.‬
‫יופי, לקחת את הבקבוק שלך?‬ ‫-כן.‬
‫לקחת זוג גרביים נוסף?‬ ‫-כן.‬
‫ערכת ההישרדות שלך?‬ ‫-כן, אבא, לקחתי הכל.‬
‫איפה רפאל? קדימה!‬
‫הבאתי, אבא.‬
‫קדימה, מתוקה, תמהרי.‬
‫קדימה, יקירה. בואי, מהר.‬
‫בואי, מהר.‬
‫לקחנו הכל?‬ ‫-כן, אני חושבת.‬
‫אוקיי. כבו אורות.‬
‫מעכשיו, אין דיבורים.‬
‫שלוש, שתיים, אחת.‬
‫כן. 17:53 דקות לעזיבת האי.‬
‫זה טוב מאוד.‬ ‫-זה שתי דקות פחות מהפעם הקודמת.‬
‫זה תזמון מעולה. ברכותיי.‬
‫אך עליי להזהירך, דפני,‬ ‫לא תהיה הזדמנות שנייה.‬
‫אם תשכחי את הצב שלך, נעזוב בלעדיו. הבנת?‬
‫אבל חוץ מזה, היית נהדרת.‬
‫כל הכבוד.‬ ‫-כל הכבוד, מתוקה.‬
‫שנלך לישון?‬
‫"חנויות מכולת כמו אלה שנמצאות במונטריאול‬ ‫מצוידות לשלושה ימים.‬
‫זה אומר שאחרי שלושה ימים,‬
‫אם המשאיות לא יגיעו, לא יישאר כלום.‬
‫כולם ירעבו. יהיה כאוס. יהיו מריבות.‬
‫לכן אני מצלם סרטון הדרכה על מיילר היום.‬
‫נלמד כיצד... לשמר מזון.‬
‫כי זה יעשה את ההבדל.‬
‫כי המצב הרגוע שאנו מכירים תלוי על בלימה.‬
‫אם הממשלה תקרוס, כמובן.‬
‫או אם תהיה התפרצות של שפעת החזירים,‬ ‫או... אסון טבע.‬
‫זו כמות טובה. יש לי כאן 20 קילוגרם אורז.‬
‫הדבר הבא שנצטרך לעשות הוא‬ ‫להסיר כמה שיותר חמצן.‬
‫ניתן להשתמש בסופגי חמצן או מחממי רגליים.‬ ‫גם זה יעבוד.‬
‫ואם לא תשמשו בהם לזה,‬
‫תוכלו לשים אותם במגפיים,‬ ‫זה נהדר לשמירה על חום כשקר.‬
‫שימו הכל בשק. זה מתחיל.‬
‫זה הזמן שבו צריך למהר..."‬
‫ככה.‬
‫"אטמו את השק... עם מגהץ חם..."‬
‫זהירות על האצבעות.‬
‫"אנו נאטום את שני צדי השק..."‬
‫שימי אותן, כן, בדיוק. תלחצי חזק, כאן.‬
‫"מגהץ יהיה מצוין..."‬
‫כן. עד הסוף...‬
‫"כעת, נבדוק את השק שלנו..."‬
‫זה אטום היטב?‬
‫כן.‬
‫נוכל לאכול את האורז הזה גם בעוד 20 שנה.‬
‫או אפילו לפני כן.‬
‫במקרה ותהיה מגפה, או...‬
‫אם יהיה משבר כלכלי,‬ ‫או אם כדור הארץ יתחמם עוד יותר,‬
‫אנשים ירעבו ואנו נהיה מוכנים.‬
‫תני לי כיף. עוד אחד.‬
‫"הירשמו לערוץ שלי. אם יש לכם שאלות,‬ ‫אני אענה עליהן.‬
‫אם תשאירו תגובות, אקרא אותן.‬
‫ואל תשכחו, כדי לחיות, עלינו לשרוד."‬
‫היי, אנטואן, זה אלן.‬
‫אלן פרנט.‬
‫אהבתי מאוד את מכתב המצגת שלך.‬ ‫הוא מאוד ריגש אותי.‬
‫תשמע, אני יודע שזו התראה קצרה,‬ ‫אבל אם תרצה,‬
‫אחד ממשתתפינו ביטל. אז יש לי מקום בשבילך.‬
‫אז אם תרצה, הוא שלך.‬
‫תוכל להתקשר אליי או לאשר הגעה באימייל.‬
‫יהיה נהדר אם זה יקרה. להתראות.‬
‫"...נמסר לנו כי מספר פליטי האקלים‬
‫יגיע לשיא ב-2050.‬
‫ארגונים בינלאומיים מצהירים‬ ‫שכעת אנו סובלים ממשבר,‬
‫אך בקרוב יגדל לממדי מגפה.‬
‫יש האומרים שעד 2050,‬ ‫לפחות 250 מיליון פליטי אקלים‬
‫יאלצו למצוא בית חדש.‬
‫רוב האוכלוסיות הפגיעות הן חקלאים,‬
‫עובדים שמצבם בלתי יציב גם כך.‬
‫חלקם עדיין מעוניינים להישאר בארצם,‬
‫אך אחרים כבר החלו להגר למדינות אחרות.‬
‫ראשי מדינות הכריזו ששעריהם יישארו סגורים‬
‫לפליטי אקלים, וינקטו אמצעי ביטחון‬
‫בכדי להגביל את גל ההגירה.‬
‫מנגד, ישנן מדינות הפתוחות לקבלת הפליטים‬
‫אל תוך גבולותיהן, אך אינן יודעות כיצד..."‬
‫אנטואן?‬ ‫-כן.‬
‫מוזר לפגוש אותך באופן אישי.‬
‫הבא את חפציך.‬
‫אקח את הטלפון שלך.‬
‫תעלה.‬
‫הנה, זה בשבילך.‬
‫עדיף להיזהר מאשר להצטער.‬
‫אוקיי, זו נסיעה קופצנית. תחזיק חזק.‬
‫זה נשמע קל באינטרנט.‬
‫אבל אתה תראה, במציאות זה סיפור אחר.‬
‫יש לי כ-2030 דונם של אדמה.‬
‫זה שטח עצום!‬
‫זה שומר מרחק משאר העולם.‬
‫אתה יכול להסירם. הגענו.‬
‫עליי להביא כמה דברים‬ ‫ואראה לך איפה לשים את זה.‬
‫בסדר.‬
‫אלן?‬
‫איפה לשים את זה?‬
‫על הדלפק, אטפל בזה אחר כך, אוקיי?‬ ‫-מושלם.‬
‫שלום.‬ ‫-היי.‬
‫אני אנה.‬ ‫-אנטואן, נעים להכיר.‬
‫תענוג.‬
‫דויד.‬ ‫-אנטואן.‬
‫זה הולך להיות כיף, גבר.‬ ‫-כן.‬
‫קדימה!‬
‫אתה יכול לבחור אחת מהמיטות. השתיים מאחור.‬
‫היי. פרנסואה.‬ ‫-אנטואן.‬
‫הוא האחרון?‬
‫לא, יש עוד אחד.‬
‫תתאקלמו, תרגישו בנוח, תרגישו בבית.‬
‫ו... אלה החוקים.‬
‫קראו אותם בבקשה.‬
‫שעת העוצר היא 22:30.‬
‫היי, רייצ'ל.‬ ‫-אנטואן.‬
‫קח אותה, אבל ראה הוזהרת, אני נוחר.‬
‫אוקיי.‬
‫אני מקווה שהבאת אטמים.‬
‫דויד.‬
‫תראה לסבסטיאן איפה לשים את חפציו.‬
‫אוקיי.‬ ‫-היי.‬
‫דויד.‬ ‫-סבס.‬
‫היי, אני אנטואן.‬
‫היי, סבס.‬
‫אתה מעשן, סבסטיאן?‬
‫כן, לפעמים, כשאני שותה.‬
‫אתה לא יכול לעשן באוהל.‬
‫ולא בבית. זה פרנק. סבסטיאן.‬
‫היי.‬ ‫-שלום.‬
‫בעיקרון, אלן לא אוהב שאנחנו מעשנים.‬
‫בטח, אין בעיה. ‬
‫התקרבו, חבר'ה.‬
‫עדיין, יש לנו יותר זמן למבט מאחור.‬
‫חרא, כן. תשע שעות.‬
‫התקרבו!‬
‫זה היה יפהפה.‬
‫אני רוצה להסביר מהו‬ ‫אזור אוטונומי זמני לשורד.‬
‫אא"ז.‬
‫זה הפרויקט שלי, התינוק שלי.‬
‫אני עובד עליו כבר כעשור.‬
‫תוכלו למצוא בסיסים אחרים. אך לא כמו זה.‬
‫אוקיי. יש לנו שישה פנלים‬ ‫שמספקים 2,600 ואט.‬
‫יש לי כמות אדירה של פרופן, מזוט.‬
‫עץ הסקה. יבש, כי עץ ירוק לא יחמם אתכם.‬
‫וגנרטור 1,500 ליטר.‬
‫איפה הגנרטור שלך?‬ ‫-מאחורי הבית.‬
‫איתו אני יכול להפעיל מקפיא,‬
‫מקרר, חשמל.‬ ‫-כן.‬
‫והאנרגיה העודפת מטעינה סוללות לערבים.‬
‫כאן יש לנו לול תרנגולות.‬
‫שם, חממה. שניהם מחוממים.‬
‫אתם תראו, אנחנו אוכלים טוב כאן.‬
‫לעוף שלי יש טעם נהדר.‬
‫לא כמו העוף החולה הארור שתקנו בחנות.‬
‫בהמשך, יש לי עצי תפוחים מניבי פירות.‬
‫בטח יש ‬‫לך כאן איילים.‬
‫אין לך מושג. אין כאן מחסור בבשר.‬
‫ובהמשך, יש לי עצי מייפל.‬
‫אני מכין סירופ בכל אביב.‬
‫רואים? לעת עתה, אני מייצר אותו ביד, אבל...‬
‫אני מתכנן לבנות מתקן אמיתי.‬ ‫כי כשהמצב יתחמם...‬
‫סירופ מייפל יהיה מצוין למסחר.‬
‫כי כולם אוהבים מעט מתיקות.‬
‫אפשר להשתמש בו בכול, קפה, דגני בוקר.‬ ‫זה מנחם.‬
‫אני מכנה את אלה נתיבי פינוי,‬
‫למקרה שיתקיפו אותי.‬
‫בקיץ, אני גורף ומנקה אותם מכל דבר מרעיש.‬
‫ובחורף, אני שומר עליהם פנויים.‬
‫כך שתוקפיכם לא יוכלו לשמוע אתכם מתניידים.‬
‫אוקיי.‬
‫נניח שרודפים אחריי. יצרתי פיצולים.‬
‫זה הראשון.‬
‫בכל פיצול, עליכם לפנות ימינה,‬ ‫אחרת, זה מבוי סתום.‬
‫כשחושבים על זה, זה כמו קוד.‬
‫זה מגניב!‬ ‫-ובסוף הדרך‬
‫יש מכולה עם צרכים בסיסיים.‬
‫אז אם יתקפו אותי,‬
‫אוכל להגן על עצמי ולהשיב בעלות על אדמתי.‬ ‫הבנתם את הרעיון?‬
‫כן, זה בדיוק כמו מאחז הישרדות.‬
‫זה לא "כמו מאחז הישרדות", זה מחנה הישרדות.‬
‫אבל, הוא נייח או נייד?‬ ‫-נייח.‬
‫חשבת פעם להפוך אותו לנייד?‬ ‫קשה לפגוע במטרה נעה.‬
‫כן, אך המכולה מיועדת להשבת בעלות השטח, ‬ ‫לא כדי לברוח כמו פחדן.‬
‫נוכל לראות אותה?‬ ‫-תראה,‬
‫סמוך עליי, בסדר? אל תלך לשם,‬ ‫היא מלאה הפתעות קטנות ונחמדות.‬
‫שיהיה ברור, המסלולים האלה‬ ‫לא מיועדים לטיולים.‬
‫אוקיי?‬ ‫-אוקיי.‬
‫אז...‬
‫מי נמצא כאן בפעם הראשונה?‬ ‫-אני. זו הפעם הראשונה שלי.‬
‫זו הפעם הראשונה שלי כאן,‬ ‫אבל עשיתי הישרדות.‬
‫שבועיים של צייד בשנה נחשבים?‬
‫כן, זה עוזר.‬
‫ואתה, אנטואן? זה האימון הראשון שלך?‬
‫כן, אימון ראשון מסוג זה,‬ ‫אני עוקב אחרי הסרטונים של אלן כבר זמן מה.‬
‫זה טוב.‬ ‫-אני רוצה להיות מוכן.‬
‫תפעיל את הטלוויזיה ותדע שהלך עלינו.‬
‫אתה יודע שהלך עלינו.‬
‫רק המחשבה על הקרחונים שנמסים‬ ‫ומפלס המים שעולה, זה מפחיד.‬
‫אני חושב שזה קשקוש.‬
‫אם משהו יפרוץ, זה יהיה משבר חברתי.‬
‫זה יקרה מוקדם מהמשוער.‬
‫זה לא קשור למזג האוויר.‬ ‫-כן, זה, או התרסקות כלכלית.‬
‫בדיוק.‬
‫זה כמו הממשלה, נדמה שהיא מאורגנת כדי...‬
‫להחליש ולשלוט בנו טוב יותר.‬
‫כמו עם רגולציה על כלי נשק.‬ ‫-שלא אתחיל לדבר על זה.‬
‫אלה שרוצים להרוג אנשים‬ ‫צריכים לרשום את כלי הנשק שלהם, לא אני.‬
‫אני לא מטורף.‬
‫שעת עוצר.‬
‫טוב, לילה טוב לכולם.‬
‫לילה טוב.‬ ‫-לילה טוב.‬
‫אל תתייאשו, חבר'ה, קדימה!‬
‫קדימה, זוזו!‬
‫אל תתייאשו, חבר'ה, אל תתייאשו.‬
‫קדימה!‬
‫אתה הכנת את עלי המנגולד?‬
‫זה טעים מאוד.‬
‫ולא קשה להכינם.‬ ‫אני מכינה את זה לעיתים קרובות.‬
‫מוסיפים חומץ, תבלינים.‬
‫וזה מחזיק מעמד זמן רב.‬
‫יש לך אספקה לכל החורף.‬
‫סבתי לימדה אותי איך להחמיץ.‬ ‫-רק צריך להשקיע את הזמן בהכנה.‬
‫כן.‬ ‫-כמובן שזו השקעה,‬
‫אבל זה כיף עם חברים.‬
‫כולם מקבלים צנצנת חמוצים.‬
‫אני מעדיף לקנות.‬
‫היי, חברים.‬
‫אני רוצה להרים כוסית.‬
‫לאלן.‬ ‫-לא.‬
‫זו באמת הזדמנות נהדרת ו...‬
‫זה תענוג אמיתי ללמוד לצידך.‬
‫תודה, ידידי.‬ ‫-לא, אני רוצה להודות לכם.‬
‫תודה שבאתם.‬
‫אזרחים נאורים כמוכם הם דבר נדיר.‬
‫אז... אם אני יכול...‬
‫לחלוק מעט מהידע שלי, זה משמח אותי.‬
‫ולראות אתכם מיישמים ומעבירים את זה הלאה,‬ ‫אני חושב שזה יפהפה.‬
‫אתה יפהפה, אלן.‬
‫אבל עליכם לדעת שלא לכולם‬ ‫יש היגיון בריא כשלכם.‬
‫והאנשים האלה, אני אומר לכם מראש,‬
‫חלקם ינסו לגנוב כל מה שיש לכם.‬
‫אורדת הזהב.‬ ‫-כן.‬
‫משם זה מגיע.‬
‫לכן עלינו להגן זה על זו.‬
‫ולטפל זה בזו.‬
‫חשוב להקיף עצמנו באנשים טובים.‬
‫לא תמיד הייתי לבדי כאן.‬
‫אבל היא... לא הייתה מעוניינת.‬
‫היא חשבה שזה רחוק מדי.‬
‫רחוק מהעיר, מהכול. רחוק מדי, מלחיץ מדי.‬
‫אך כשאני מביט עליכם,‬ ‫אני לא רואה אנשים לחוצים.‬
‫אני רואה אזרחים צלולים.‬
‫עם... אידאל משותף.‬
‫וכשאני אומר אידאל...‬
‫עלינו לעבוד קשה כדי שיהפוך למציאות.‬
‫כולנו.‬
‫כולם ביחד.‬
‫לחיי אלן.‬ ‫-לטבח!‬
‫לחיי כולנו.‬ ‫-לחיים!‬
‫לחיים!‬ ‫-לחיי אלן!‬
‫טוב, אשתדל שלא להכאיב לך מדי.‬
‫בחייך!‬
‫יש לה יכולות.‬
‫אוקיי.‬
‫זה בסדר.‬
‫זהו זה!‬
‫זין!‬
‫איפה ה...‬ ‫-מאחוריך.‬
‫חרא.‬
‫אתה מת.‬ ‫-אני לא כזה גרוע.‬
‫הבא בתור?‬
‫קדימה!‬ ‫-אתה מפחד? הוא מפחד.‬
‫לא.‬ ‫-תנסה.‬
‫קדימה!‬
‫כן.‬
‫שימו לב, זה דייב.‬
‫תראה לנו.‬
‫כן!‬
‫הראשון שמצמיד את הכתפיים של האחר לאדמה.‬
‫בלי מכות?‬
‫רק חיבוקים?‬
‫זה לא ייגמר טוב.‬
‫אתה בסדר?‬
‫זה הולך להיות טוב.‬
‫סיבוב שני.‬ ‫-תפסי אותו בשוקיים!‬
‫טוב מאוד!‬
‫אוקיי!‬
‫לא עשית יותר מדי, דייב?‬ ‫-שתוק.‬
‫זה בסדר.‬
‫זה קצת מביך.‬
‫הוא גאה.‬
‫קרעת לדייב את הצורה קודם.‬
‫את לוקחת שיעורי קרב מגע?‬
‫כן, איפה למדת את זה? בצבא?‬
‫כן.‬ ‫-הבנתי.‬
‫אמרת שבן זוגך נמצא בחו"ל, הוא בצבא?‬
‫הוא מוצב בחו"ל.‬ ‫-איפה?‬
‫איפה שהוא בעולם.‬
‫שירתם פעם יחד?‬
‫זה בטח מגניב.‬
‫ביחד, בשדה הקרב. מגנים אחד על שני. רומנטי.‬
‫אני לא חושבת.‬
‫היית במלחמה?‬ ‫-פרנק.‬
‫מה? זה מעניין.‬
‫ראית גופות?‬ ‫-בחייך.‬
‫מה?‬ ‫-אוקיי. מספיק.‬
‫אני כבר לא בצבא.‬ ‫-באמת? למה לא?‬
‫זה לא עניינך.‬
‫לעמדות!‬
‫זין!‬
‫היי!‬
‫יפה.‬ ‫-תודה.‬
‫מרשים מאוד.‬
‫באמת, כל הכבוד! אתם הצוות הכי טוב.‬
‫כן!‬
‫קיוויתי שזה יקרה.‬
‫תמיד נחמד להראות מלכודת‬ ‫אם נתפס בה משהו.‬
‫זו שיטת מישל הקדוש.‬
‫לא אסביר כיצד עובדת המלכודת.‬ ‫כולכם צפיתם בסרטון.‬
‫אבל לא ידעתם שזה משדר לוויני,‬
‫הוא שולח הודעה לטלפון שלי.‬
‫כך אני מגיע ראשון ולא מאבד את הבשר שלי.‬
‫יש מלכודות כאלה בכל רחבי השטח שלי.‬
‫בשבילך.‬
‫אולי כדאי שאגיד לכם...‬
‫זה קצת מסריח אבל זה בסדר.‬
‫צריך לתקוע את האצבעות כאן, ולמשוך. זה קל.‬
‫מה שרואים כאן הוא המסס.‬
‫אלה המעיים ושלפוחית השתן מעליהם.‬
‫פשוט תמשכו את זה החוצה וגמרתם.‬
‫לב, ריאות, כבד. הכול טוב.‬
‫הם אכילים, אז נשמור עליהם.‬
‫אל תתבלבלו ביניהם. הסירו את הזנב.‬
‫זה לא נראה מסובך.‬
‫עשית זאת פעם?‬
‫לא.‬ ‫-אוקיי... אז הנה.‬
‫תעשה את זה... נראה אם הבנת.‬
‫אני לא רוצה לעקוף אף אחד.‬ ‫-לא, תורך.‬
‫אין תורים. קדימה!‬
‫אני צריך סכין?‬ ‫-לא.‬
‫תראה. יש כאן חור קטן, למעלה.‬
‫כן.‬ ‫-כנס פנימה ומשוך מטה,‬
‫זה קל, אתה תראה.‬
‫זה נקרע מעצמו.‬
‫אני לא יודע למה, יש לי בחילה.‬
‫אתה בסדר, פרנק?‬
‫נו, קדימה! אתה לא עומד להקיא, נכון?‬
‫לא.‬
‫מזל שזה לא היה אייל קורא, נכון?‬
‫זין.‬
‫בחייך.‬
‫נניח ומשהו משתבש ובן אדם נתפס במלכודת שלך.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫אפנק את עצמי.‬
‫תרביץ לו?‬ ‫-אני לא יודע.‬
‫אחליט על המקום, אבל זה לא יהיה יפה.‬
‫את לא?‬
‫אני לא מרביצה לאנשים בלי סיבה.‬
‫אבל תהיה סיבה.‬
‫ואתה, אנטואן?‬
‫אוריד אותו.‬
‫אאיים עליו, אפחיד אותו‬ ‫ואוודא שלעולם לא יחזור.‬
‫זה רכרוכי.‬
‫אולי הוא גשש.‬
‫אולי יש עוד אחריו, אולי אפילו כנופיה שלמה.‬
‫שתבוא להשיב אותו.‬
‫אז אתה מחסל אותו.‬
‫תולה אותו על עץ.‬
‫כדי שיראו אותו מרחוק והמסר יהיה ברור.‬
‫סב?‬
‫כן, אהרוג אותו בוודאות.‬
‫אפשוט את עורו ואהפוך אותו למעיל.‬
‫נכון שבמצבים יוצאי דופן...‬
‫אולי אין לך ברירה.‬
‫ברור שיש לך ברירה.‬
‫הבחור נתפס במלכודת שלך, ידך על העליונה.‬
‫אתה מחליט אם להרוג אותו או לא.‬
‫אנטואן צודק. אם זו מתקפה, זה קל.‬
‫אך אם הוא במלכודת שלך...‬
‫אולי הוא רופא.‬
‫או זוג ידיים נוספות‬ ‫שיעזרו להאכיל את החיות.‬
‫בוקר טוב.‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫נו, מה אתה חושב?‬
‫זה מדהים.‬
‫מעורר השראה, למעשה.‬
‫זו לא רק פנטזיה. זה אמיתי.‬
‫זה מתוכנן, זה מרגיש נהדר.‬
‫חשוב לי שתרגיש טוב.‬
‫שתהיה רגוע.‬
‫זה בדיוק מה שחברתי ואני מחפשים.‬
‫זה מקום גדול.‬
‫תוכלו להשתקע כאן.‬
‫תעבור איתה לכאן.‬
‫בוא לגור כאן.‬
‫זה רק עניין של זמן עד שהמצב יצא משליטה.‬
‫וכשזה יקרה...‬
‫אני לא רוצה שחיי ישתנו.‬
‫אני רוצה לאכול לשובע.‬
‫אני רוצה להגן על עצמי.‬
‫ו...‬
‫לנגן בפסנתר.‬
‫את מי אני מחקה?‬
‫אני לא יודע למה, יש לי בחילה.‬
‫לא עשיתי את זה.‬ ‫-זה בסדר, פרנק.‬
‫פשוט אין לך קיבה חזקה.‬
‫זה מספיק.‬ ‫-עכשיו הוא כועס.‬
‫אני לא.‬
‫מה את עושה, גאונה? סגרי את הברז.‬
‫חשבת שזה בית מלון?‬
‫סליחה, חשבתי שאלה מי נהר.‬ ‫-זו לא סיבה לבזבז אותם.‬
‫אוקיי, אלן. הבנתי.‬
‫זה בסדר.‬
‫תודה.‬
‫בלי שטויות כאן.‬
‫יש לנקוט משנה זהירות עם זה.‬
‫להימנע מחיכוך...‬
‫וחשמל סטטי.‬
‫אני רציני. זו לא בדיחה.‬
‫הגנה על משאבים וטריטוריה‬
‫היא המפתח להישרדות בעת כאוס.‬
‫כש-5,000 מהגרים רצים לעבר השכונה שלכם‬ ‫עם מצ'טות,‬
‫אולי יהיו לכם 50 רובים,‬
‫אך לא יהיו 50 ידיים לתפעולם.‬
‫לכן מלכודת ממוקמת היטב‬
‫שתפוצץ 20 במכה אחת,‬
‫אני נשבע שזה ירחיק אותם.‬
‫הם יחרבנו במכנסיים כשזה יתפוצץ מולם.‬
‫סיימת? יופי.‬
‫אוקיי. זה לא יעבוד.‬
‫אתה צריך להפשיטם ולשזור אותם.‬
‫זה מעגל פתוח. אם יהיה כאן חשמל סטטי,‬ ‫כולנו נמות.‬
‫זו דחיסות. טוב מאוד, אנה!‬
‫כל הכבוד!‬ ‫-תודה.‬
‫אוקיי, סיימנו להיום. בואו נתפצל.‬
‫סבסטיאן ואני נלך להתחיל לבשל.‬
‫כל השאר, קחו את הציוד והחזירו אותו למקומו.‬ ‫בסדר?‬
‫בסדר‬ ‫-אוקיי, בואו נזוז.‬
‫עשיתי כלים, ובמה הוא צופה?‬
‫אני הולך לסלון, מדליק את הטלוויזיה ו...‬
‫מה זו התוכנית הזו לעזאזל?‬ ‫-חיות מדברות.‬
‫בשלב מסוים, נאלצתי לעצור כל שתי דקות‬ ‫ולהסביר...‬
‫שזו לא המציאות.‬
‫זה בגלל שדמויות מצוירות הן עדינות.‬
‫ברצינות, תכניות מצוירות של היום‬ ‫אינן טובות כמו אלה שהיינו צופים בהן.‬
‫זין!‬
‫חרא! זין! אלן!‬
‫אלן, יש לנו פצוע!‬ ‫-אלן!‬
‫זין!‬
‫פרנסואה.‬ ‫-אלן!‬
‫אלן!‬
‫הוא עדיין נושם.‬ ‫-הוא צריך אמבולנס.‬
‫הישאר איתי! פרנסואה!‬
‫דבר איתו!‬ ‫-פרנק!‬
‫פרנסואה! הישאר איתי.‬
‫לכו לקרוא לאמבולנס, צלצלו לאמבולנס.‬ ‫-אסור לאבד אותו!‬
‫אלן!‬ ‫-אנה, לכי לקרוא לאלן!‬
‫אלן.‬
‫זין!‬ ‫-פרנסואה. ‬
‫דבר איתו.‬ ‫-פרנק.‬
‫אלן!‬ ‫-דבר איתו!‬
‫פרנק, אל תוותר, פרנק!‬ ‫-אלן!‬
‫אלן!‬
‫איפה הוא, לעזאזל?‬ ‫-אלן!‬
‫עזור לנו, דייב, חרא!‬
‫פרנסואה, הישאר איתנו! פרנסואה!‬
‫פרנק!‬ ‫-חרא!‬
‫הוא כבר לא נושם, אין דופק.‬
‫צריך להכניס אותו פנימה. בוא נכניס אותו.‬
‫הרם את רגליו.‬
‫דויד, התעורר! עזור לנו!‬
‫דויד, תפתח את הדלת!‬ ‫-דייב!‬
‫למה שלא נגיד... שזו הייתה תאונת צייד? ‬
‫תסתכל על הגופה.‬
‫ברור שזו לא תאונת צייד.‬
‫טוב, אבל מה נעשה? לא נוכל להשאירו כאן.‬
‫איזה חרא, הסתבכנו.‬
‫לא. זו הייתה תאונה. אף אחד כאן לא אשם.‬
‫כן, אף אחד לא התכוון שזה יקרה.‬
‫אנחנו מתקשרים לאמבולנס.‬ ‫-מה אתה חושב שיעשו?‬
‫ייקחו את הבחור המפוצץ שמת כבר שעות,‬ ‫ולא ישאלו שאלות?‬
‫הם יקראו למשטרה.‬
‫ואז המשטרה המחורבנת תבוא לבית שלי.‬
‫כן...‬
‫הם יבינו שזו הייתה תאונה.‬
‫אתה כל כך תמים.‬
‫כשיגיעו הנה ויראו את כל הציוד, הרובים,‬
‫אתה חושב שלא יגידו כלום?‬
‫כולנו נלך לכלא על הריגה וטרור מבית.‬
‫אז מה אתה רוצה שנעשה?‬ ‫-מה שעלינו לעשות...‬
‫הוא לקבור אותו ולסתום את הפה.‬
‫מה?‬ ‫-אתה מטורף?‬
‫אנו לא קוברים אותו.‬
‫את רוצה ללכת לכלא בגלל הדביל הזה?‬
‫קודם כל, הוא לא דביל.‬
‫ואתה מבין שזו הייתה תאונה?‬
‫זו הייתה אשמתו! לא נלך לכלא בגללו!‬
‫אם נקרא למישהו חיצוני, הלך עלינו.‬
‫אנטואן...‬
‫איך תסביר לבת שלך‬
‫שלא תוכל לראותה יותר כי אתה בכלא?‬
‫כי זה בדיוק מה שיקרא אם תלך למשטרה.‬
‫בטח שלא!‬
‫לעזאזל, חבר'ה! אנחנו לא הולכים לכלא!‬
‫אף אחד כאן לא יכלא, כולנו היינו עדים...‬
‫זו הייתה תאונה!‬
‫אשתו! כלומר, יש לו משפחה!‬
‫היא תבין שמשהו לא כשורה בשלב מסוים‬ ‫ותדווח על זה.‬
‫מה עם חפציו?‬ ‫-נקבור אותם יחד איתו.‬
‫ונפרק את האוטו שלו.‬ ‫-לא!‬
‫לא, מה... אלן, אנחנו לא קוברים אותו!‬
‫אנחנו מתקשרים למשטרה!‬
‫כלומר, תאונות... הן קורות.‬
‫זה לא הופך אותנו לרוצחים.‬
‫אתה כזה אטום! אתה לא קולט!‬ ‫יעצרו אותנו מיד.‬
‫זה מה שיקרה.‬ ‫-אוקיי. זה צריך להיפסק.‬
‫איפה הטלפון שלי?‬ ‫-במקום בטוח, ושם הוא נשאר.‬
‫תן לי את הטלפון הארור. ולא שאלתי מה דעתך.‬
‫תן לי את הטלפון, אלן.‬ ‫-מספיק!‬
‫צפיתי בכם מקשקשים מספיק.‬
‫תנו לי להזכיר לכם כמה דברים,‬
‫פרנסואה מת, ושום דבר שייאמר בחדר הזה‬
‫ישנה דבר בנוגע לזה.‬
‫מה שקורה עכשיו, מה שקורה לנו,‬
‫זה בדיוק מה שאנו מתכוננים עבורו.‬
‫זה משבר, עלינו להתמודד איתו.‬
‫עלינו לשמור על ראש צלול,‬ ‫וזה לא מה שאתם עושים כעת!‬
‫אתם מפוזרים לחלוטין!‬
‫אוקיי.‬
‫כולנו עייפים עכשיו.‬
‫אז... נישן על זה. ‬
‫ומחר בבוקר, נחליט מה לעשות.‬
‫זה ברור?‬
‫אתם מסכימים?‬
‫מסכימים.‬
‫לכו לישון. כולנו עייפים גם ככה.‬
‫טוב, אנחנו צריכים להירגע.‬
‫שמעת אותי, אנטואן?‬
‫אתה בסדר, אנטואן?‬
‫כן.‬
‫לילה טוב.‬
‫אני יודע שקבורת הגופה נשמעת כפתרון...‬
‫אבל זה רק ידחה את ההשלכות.‬
‫אשתו תגיש תלונה על אדם נעדר.‬
‫עם המצלמות, הם יאתרו את לוחית הרישוי שלו.‬
‫כן, ויאתרו את הטלפון שלו.‬
‫השוטרים יגיעו הנה. תהיה לנו גופה מוחבאת.‬
‫נהיה בצרות גדולות. ונלך לכלא.‬
‫אני חושב שנלך לכלא, לא משנה מה.‬
‫לא, הוא זה שהסתבך, לא אנחנו.‬
‫כן, זה הציוד, השטח והרעיון שלו.‬
‫כן, אבל אנחנו אלה שירינו‬ ‫והכנו פצצות מחורבנות.‬
‫היי, לכולנו יש רישיון ירי,‬ ‫אנחנו נהיה בסדר. אנחנו חוקיים.‬
‫הבחור מארגן אימונים ואינו מסוגל‬ ‫אפילו להבטיח את בטיחות כולם.‬
‫הוא זה שהסתבך, לא אנחנו.‬
‫כן... אני מבין. אבל...‬
‫זה לא כזה פשוט.‬ ‫-אנחנו צריכים להתקשר למשטרה.‬
‫צריך למצוא את הטלפון של אלן.‬
‫מה זה, לעזאזל?‬
‫זין!‬
‫אלן! חרא!‬
‫אלוהים...‬
‫אמרנו לך לא!‬
‫לא הייתה לך זכות לעשות את זה.‬
‫היי!‬
‫פסיכופת! את בסדר?‬
‫אני מתחפפת מכאן.‬
‫את בסדר?‬ ‫-אני עוזבת.‬
‫תראי אותך.‬
‫את נותנת לרגשות להשתלט עלייך.‬
‫לאן הלך ההיגיון שלך?‬ ‫-לעזאזל, אלן!‬
‫היינו אמורים למצוא לזה פתרון.‬
‫פתרון למה? פתרון שיהרוס הכל?‬
‫תניחי את חפצייך ותישארי כאן.‬
‫עברנו מספיק צרות. בואו נדבר על זה.‬
‫אני מתחפפת מכאן.‬
‫קח אותנו בחזרה לרכבינו.‬
‫תתרחק ממני.‬
‫היי!‬ ‫-היי!‬
‫דויד.‬
‫דויד, הנח את האקדח, בסדר?‬
‫כולם נגדך, אלן.‬
‫הם רצו לקחת את הטלפון שלך.‬
‫הם רצו להתקשר למשטרה ולהאשים אותך בכל.‬
‫אתה הולך לאפשר לו לירות בנו?‬
‫כן, אלן?‬
‫כי זו כבר לא תהיה תאונה, אלן.‬
‫היי!‬
‫הישארו כאן! שמעתם אותי, לעזאזל?‬
‫הישארו כאן!‬
‫אתה הורסים את כל מה שבנינו.‬
‫שמעתם אותי? חרא.‬
‫חרא!‬
‫זה הזמן, בואו נזוז!‬
‫חבר'ה, ע‬‫צרו‬‫!‬
‫היי, דייב, בוא לעזור לי.‬
‫חבר'ה, עצרו, אנחנו לא יכולים להשאיר אותה!‬
‫בואו, קדימה!‬
‫זה רק קליע קטן ברגל, מתוקה.‬
‫זה לא מה שרציתי!‬
‫עזוב אותי!‬ ‫-אלן, הם רצו לשבילים.‬
‫הם לא יגיעו רחוק, אנחנו נמצא אותם.‬
‫בוא ניקח אותה מכאן,‬ ‫צריך להכניס אותה פנימה.‬
‫עזוב אותי!‬
‫עזוב...‬
‫אנחנו מנסים לעזור לך.‬ ‫-קדימה.‬
‫שחרר אותי.‬
‫לא.‬
‫אין לי ברירה, זה יכאב.‬
‫שחרר אותי.‬ ‫-אני צריך ללכת.‬
‫לא. תקשיב, אני מתחננת.‬ ‫-אני צריך להביא את השאר או שילכו לאיבוד.‬
‫אני מתחננת, שחרר אותי.‬ ‫-אני אחזור, הירגעי.‬
‫אני לא רוצח, אבל זה לא אומר‬ ‫שלא אגן על רכושי.‬
‫לא.‬
‫לא. דויד!‬
‫שחרר אותי! לא, אל תלך!‬
‫זין!‬
‫חרא!‬
‫חרא.‬
‫דויד, זה לא משחק מלחמה כאן.‬
‫זה, כאן...‬
‫זה רק כדי לוודא שיבינו אותנו.‬
‫אוקיי?‬ ‫-בטח.‬
‫הוא מת.‬
‫האיש הזה הוא פסיכופת.‬
‫הוא יודע שאנחנו כאן.‬ ‫אנחנו צריכים לצאת מהשביל.‬
‫בוא.‬
‫כולנו נמות כאן.‬
‫תמשיך ללכת.‬
‫חרא.‬
‫אלן.‬
‫אלן, הם הלכו מכאן.‬
‫אנטואן?‬
‫חזרנו לשביל.‬
‫זהירות.‬
‫הסתכל לשם.‬
‫זה מאחז ההישרדות שלו.‬
‫נסה עם זה.‬
‫זין.‬
‫בספירה עד שלוש, אוקיי?‬
‫אחת, שתיים, שלוש.‬
‫עוד פעם.‬
‫שוב פעם. אחת, שתיים, שלוש.‬
‫כן.‬
‫יש כאן GPS.‬ ‫-כן.‬
‫קדימה.‬
‫זוז.‬
‫דייב, לך מסביב.‬
‫איחרנו.‬
‫הם לקחו ציוד.‬
‫רובים.‬
‫חרא.‬
‫זה משנה הכל.‬
‫עלינו למצוא אותם.‬
‫נצטרך גם להגן על עצמנו.‬
‫אני לא רוצה מוות נוסף בשטחי, אוקיי?‬
‫הם לקחו רובים. יש לנו רובים.‬ ‫לא יהיו דיבורים.‬
‫אם הם יצליחו להימלט, הם יקראו למשטרה.‬
‫משמע, תגיד שלום לבית, לאדמה, שלום לכל.‬
‫זו לא אפשרות.‬
‫הם לא יכלו להתרחק.‬ ‫-לא.‬
‫רואה משהו?‬ ‫-כלום.‬
‫הם בטח רצו על השבילים.‬ ‫-אוקיי.‬
‫בוא נזוז.‬
‫את בטוחה שזה הנהר שחצינו כשהגענו?‬
‫הוא רחב, נהיה חשופים מאוד.‬
‫אני יודעת, אבל אין ברירה. נצטרך להזדרז.‬
‫כן, אני אחפה עליך.‬
‫סמוך עליי. לך.‬
‫לא!‬
‫רייצ'ל!‬
‫בואי. שחררי את הרגליים שלך.‬
‫תזיזי את הגוף. קדימה. תנועות גדולות.‬
‫קדימה.‬
‫תנועות גדולות. קדימה.‬
‫חרא. זה לא עובד.‬
‫רייצ'ל.‬
‫צריך להמשיך.‬
‫בואי נזוז.‬
‫את רוצה את זה?‬
‫את בסדר?‬
‫כן, אני בסדר.‬
‫ו...‬
‫תודה.‬
‫אין בעד מה. לא הייתי משאיר אותך שם.‬
‫יכולת להסס.‬
‫אין לדעת איך תגיב במצבים כאלה.‬
‫האמת שלא היה לי זמן לחשוב.‬
‫זה טוב. זה מה שצריך לעשות.‬
‫אני היססתי פעם ו...‬
‫איבדנו שני בחורים.‬
‫בגלל זה פרשת?‬
‫לא יכולתי להמשיך.‬
‫בשדה הקרב, כשאתה מתחיל לפחד...‬
‫קשה לשלוט בזה.‬
‫אני בטוח.‬
‫תוכלי לבדוק אם אנו עדיין רחוקים?‬
‫לשם.‬
‫זין. ‬
‫זין.‬
‫רייצ'ל?‬
‫אפשר להפסיק כעת.‬
‫זה הרחיק לכת.‬
‫רייצ'ל, השאירי אותי כאן, בבקשה.‬
‫הם לא יאמינו לך, יעצרו גם אותך.‬
‫אך כשאני מביט עליכם...‬
‫אני רואה אזרחים צלולים.‬
‫עם... אידאל משותף.‬
‫וכשאני אומר אידאל...‬
‫עלינו לעבוד קשה כדי שיהפוך למציאות.‬
‫כולנו. כולם ביחד.‬
‫לחיי אלן.‬
‫לחיי כולנו.‬ ‫-לחיים!‬
‫לחיים!‬ ‫-לחיי אלן.‬
‫תרגום כתוביות: שלומית בכר‬