NETFLIX UVÁDÍ
Za deset let, co sdílím auto,
jsi ten nejotravnější pasažér ze všech.
Musím to dát trochu vejš, ne?
Musím už běžet, jdu na konkurz.
Tohle je ta největší příležitost…
Tvýho života. Změní ti život. Říkal jsi to celou cestu. Běž!
Dobře, musím jít. No tak, řekni mi „zlom vaz“.
Dělej… To je fuk.
ATLANTSKÝ HOTEL SUPERIOR
Rozdělíme to. Zkus to pomalu.
Promiňte.
No tak, zvládneme to. Hezkej účes.
Jsem tu, Ciro Lamanna.
Jdeš pozdě. Registrace jsou uzavřený.
- Hele, jsem z dalekýho jihu. - Jo.
Víš, jak daleko je jih? Hodně. Jel jsem sem sedm hodin.
- Musím dovnitř. - Promiň, nemůžu nic dělat.
Au… je to tady.
- Sakra. Panebože. - Co se děje?
Není mi moc dobře.
- Počkej, přinesu ti vodu. - Díky.
IDOL – NOVÉ TALENTY KONKURZ – RICCIONE
Jo, už jedu.
Ne, letos jsem v soukromí.
Kde jste, na pláži?
Kdo tam je?
Je tam Guenda?
Ne, už jedu! Minutku, odhodím batoh a jsem tam.
Kdo to kurva je?
Na ubytování.
Tumáš.
Pěkný dům.
Líbí se ti? Pronajímám ho poprvé.
Nemůžu pracovat, protože mám třetí ze čtvrtého trapézu…
takhle si můžu trochu přilepšit.
- Vidíš. - Co děláte? Módního fotografa?
Ne, jsem plavčík s DOC, označením původu.
Tohle jsou mí klienti, kteří…
Poznáváš tuhle?
To je vážně ona?
Je to ona. Byl jsem velkej kanec. Jednička v tomhle oboru.
Měl jsem všechny.
Udělal jsem i rekord: pět žen za den bez přestávky.
Jen jsem snědl pár malých bruschett nebo tak něco.
A co tamhleta? Ta nepodlehla vašemu kouzlu?
Ne, myslíš tamhletu?
Ne, ta byla zničená… rám fotky…
Půjdeme se podívat na tvůj pokoj.
Tady to je.
Zaklepejte, než vejdete. Klepejte!
Zase hulíš, co? A to jsou tady všude buchty!
Máte pravdu.
- To je tvůj spolubydlící. - Promiňte, jaký „spolubydlící“?
Ne. Mám spát ním? To jsme si nedomluvili.
Za 20 eur jsi snad chtěl grandhotel? Co?
To je fakt.
Tak dělej, uhni.
- Ahoj. - Čau.
- Marco. - Čau.
Ahoj. Kouříš?
- Ne, díky. - Tím líp.
BEDNA VŠICHNI JSME ŠÍLENÝ
Mami?
Co kdybysme příští dva týdny všem říkali, že jsi moje sestra?
Pročpak?
Ke klukovi s mámou se nikdo nepřiblíží.
Chci si najít kamarády.
- Tady to je, tudy. - Jo.
Vítejte.
Pudr místo deodorantu,
podle hlasu kouří deset až 15 cigaret denně,
je hubenej, plešatej a malej.
Přesně tak to je. Jako bys ho vyfotil.
Zdravím, rezervovali jsme pokoj na jméno Marescalchi.
Jak to dvojlůžkový? Řeklo se dva jednolůžkový.
Jestli chcete dám vám dva jednolůžkové za cenu dvojlůžkového.
- Platí. - Platí.
Kurva. To je máma. Sakra. Buď zticha.
No?
Voláš každý dvě minuty,
lezeš mi na nervy, nemůžu se soustředit a studovat.
Pak mě zas vyhodí. Jo. Neměj strach. Ahoj, mami. Ahoj.
Do prdele! Promiň, kámo, moje zkurvená matka.
Jeli na Tenerife a řekli: „Letos s náma nepojedeš,
potřetí tě vyhodili, budeš v létě v Miláně.“
Běž do prdele!
Vážně myslíš, kámo, že budu trávit léto v Miláně?
Ani náhodou. Tak jsem sehnal tohle
a teď tu budeme trávit léto společně.
- Máš radost, kámo? - Jo.
Jsi skvělej. Co tady děláš ty?
Jezdím sem skoro každej rok.
Letos jsem se rozhodl na poslední chvíli, ale…
- Takže jsem skončil tady. - No jasně. Kurva.
Tuhle, nebo tuhle?
Hele, kámo, upřímně, obě jsou hnusný.
Ale co na tom kurva záleží, když jdeš na pláž?
Mně na tom kurva záleží.
Ale proč? Chceš někoho ošukat?
Protože ti můžu pomoct, kámo. Jsem tvůj člověk.
Aha. No jo…
Je tam holka, která se mi líbí.
Hodně se mi líbí.
Ale už pět let s někým je, takže víš co.
Ty vole! Přišel jsi sem kvůli holce, která už pět let s někým je?
Jsi blázen, kámo. Fakt se mi líbíš.
Co je ti kurva po tom?
Fajn, jdu na pláž!
Přesně, jdeme na pláž, chci tu holku vidět. Pojď.
Ne, že po Guendě vyjedeš!
Nevyjedu, kámo. To bych nikdy neudělal.
- Dělej! Jo! - Vezmi to, Guendo!
Tak jo, lidi, jdu zas spát.
Hele, můžeš to hodit zpátky?
Hej, jsi hluchej?
- Co? - Ten míč, hodíš ho zpátky?
Promiň, neviděl jsem…
Já taky ne. Ale aspoň máme něco společnýho.
- Rád tě poznávám. Furio. - Vincenzo.
Poslyš, až dohrajeme, mohl bych ti koupit spritz,
abych odčinil, že jsem ze sebe udělal blba.
Fajn.
Tak dobře. Uvidím se pozdějc..
„Uvidíme se pozdějc,“ co to kurva říkám?
Tak jak to šlo?
Na hovno. „Nejsi dost svěží, nejsi dost novej.“
- Co to kurva je? - Neber si to osobně.
Kolikrát odmítli Sferu Ebbastu?
To je fuk. Mám toho dost.
Dokonce jsem měl šťastný spodky!
Ahoj.
Dvě pro nás, prosím?
Ne, já nejsem plavčík, nepracuju tady. Já…
Jak to mám říct skopčákům?
- Dvě? - Dvě?
Dvě, chápu! Ale já… Pojďte, seženu vám je.
Dvě?
Dám vám je sem.
- OK. - OK.
Proč přenášíš ty lehátka?
Hele, říkal jsem jim, že tu nedělám,
ale neumí ani slovo italsky, takže…
- Promiňte. Vy jste ten nový plavčík? - Ne.
Škoda.
Hele, poslouchej…
- Máš zájem o práci? - Jakou práci?
Horský vůdce! Jsme na pláži, ne? Plavčík!
Máš zájem? Od pondělí do soboty, 250 za týden. Začínáš v šest.
Jestli potřebuješ bydlení, tady vzadu je pokoj,
kde spí můj idiotskej syn Furio.
Tak chceš, nebo ne?
Bože, já nevím. Chci to? Jasně.
Zapomněl jsem. Umíš plavat?
Jestli umím plavat?
Dokážu skočit z deseti metrů a potopit se do 20.
- Delfín! - Spíš tuňák.
Ne, trénink nefunguje, nejde nám to.
Můžu hrát vzadu uprostřed?
No tak, Gue, prosím!
Proč mi nikdy nepřihraješ míč?
A proč se tobě líbily fotky zadku?
Zase ten zadek? Jsi ubohá!
No tak, lidi, uklidněte se. Turnaj začíná zítra.
- Ahoj, lidi. - Ahoj, Marco!
- Konečně jsi dorazil. - Jo.
Vida, je tady flegmouš.
Kámo, říká ti flegmouš?
Jo, nevypadám moc živě, ale jenom proto, že moc nemluvím.
Aha, jasně.
Marco, proč jsi tady? Neměl jsi letos zůstat doma?
Jo, ale nakonec jsem to vymyslel.
- A tohle je… - Tommy. Tommy, kámo.
- Jednoduchý jméno. Ahoj. - Těší mě.
Ahoj, Gue.
Tak jak se máš, Gue?
Dobře. Mám se skvěle. Vypadá to, že je něco špatně?
- Všechno je fajn. - Jen běžná otázka.
Taková ta, kdy ti na odpovědi nezáleží.
- Aha. - Ne! Záleží mi na tom.
Byla to jen otázka, Guendo. Nechtěl jsem tě znervóznit… Tak jo.
Už půjdu.
Tak zatím.
Bebo ji nechal. Je rozrušená.
Bebo ji nechal?
Promiň, nechápu to. Bebo ji nechal?
Mluvíte za mými zády?
Ne, ne. Dávali jsme dohromady tým.
Tommy, umíš volejbal?
- Umím smečovat. - Super!
Dobře, Marco hraje útok, Furio je v záloze.
- Jeden hráč nám schází. - Ahoj, zlato. Jak se máš?
On.
Ten novej plavčík.
Jsem v práci. Jo, já vím.
Bebo ji nechal. Tečka.
Věřila bys tomu?
Vzali mě úplně bez přemýšlení.
Takže se nevrátíš? Strávíš tam celý léto?
Proč bych se vracel?
Aby rodiče řekli: „Přestaň snít," a přinutili mě
krájet salám v lahůdkářství?
- Mě? - Dobře a nezapomeneš na mě?
Ciro, pojď mi pomoct!
Dobře, už jdu, Rodolfo.
Zlato, zdá se to divný, ale musím jít pracovat.
- Líbám tě. - Dobře. Ahoj…
Už jdu!
CÉSAROVA LÁZEŇ 66
Furio! Musíš odnést ty bedny s vodou!
Mám zvrtnutý kotník z volejbalu.
Mám tu dělat plavčíka. Věřil bys tomu?
Cítil jsi to?
Prošla carbonara bez smetany.
- Cože? - Carbonara bez smetany.
Carbonara bez smetany?
Holky se dělí na dvě kategorie, jo?
Carbonary bez smetany a se smetanou.
Víš, že smetana v carbonare…
Je potřeba.
Není. Kurva, Vincenzo, tam není smetana!
Ty nejlepší jsou bez smetany.
Ne tak atraktivní, ale opravdovější chuť.
- Jsou krásnější. - Já nevím.
Jde o to, že jste všichni posedlí krásou, chápeš?
To je vlastně to jediný, na čem mi nezáleží.
Já se zamiluju do pokožky, vůně, hlasu…
Vincenzo…
Ale ty… carbonara…
ochutnal jsi ji, ne?
Ne.
Tuhle carbonaru jsem nikdy neochutnal.
Nevidím tě, ale netvař se tak!
Já ti pomůžu, jo? Pomůžu ti ochutnat tu nejlepší carbonaru!
Ne, Furio. Hele, nech to bejt. S ženskýma mi to nejde.
Mám nápad.
Stáhnul jsem ti tu aplikaci. Teď ti vytvořím profil.
Neřekls mi, co to je za aplikaci.
Takže, je to v podstatě…
Je to aplikace, která se snaží vytvořit chemii mezi…
lidmi se stejnými zájmy, i vzdálenými… aby si zašukali.
Je to na šukání, jo.
Když se líbíš ty jim a ony tobě, tak můžete…
Jo, ale na něco zapomínáš.
Aha, jsi blond. To jsem nenapsal. Vincenzo, 22, vysoký, blond.
A k dispozici pro rande naslepo.
To je vtipný! Vidíš, kdy chceš, tak to umíš.
- Moc vtipný. - OK.
Neboj, já je popíšu a ty řekneš: „líbí“ nebo „k čertu“.
Snadný, ne?
Dávej bacha, kam jdeš!
Takže večer byl turnaj v beer pongu.
Přišli dva profíci, nikdo je dlouho neporazil,
Prvního jsem ještě vyřadil,
ale pak už jsem měl 12 piv a byl na káry.
Hodil jsem… trefil a vyhrál!
Teď tam visí moje fotka. Chceš ji vidět?
Jasně, proč ne. Večer po kině?
Ne, kotě. Večer… Necítím se na to.
Mám pořád kocovinu, jsem unavenej.
Chci si odpočinout. Uděláme to zítra.
Zítra? Ale výročí máme dneska!
No tak, den není žádnej rozdíl.
Zavolám ti.
Ahoj.
- Takže budeš v mým pokoji celý léto? - Jo, ale chtěl to tvůj táta.
OK, tak si vyjasníme pár věcí. Pokoj je malej.
Jsou tam dvě nepohodlný lehátka. Tvoje je to nepohodlnější.
Když je v zámku klíč, dělám carbonaru, tak tam nechoď.
- Carbonaru? - Carbonaru!
A to se stává často?
Vlastně nikdy. Ale nevzdávám to.
Když je klika nahoře, spím.
A to se stává… pořád.
Už se cítím jako doma.
- Obvykle je milejší. - To doufám.
- Má pocit, že mu narušuješ teritorium. - Jsem snad kokršpaněl?
Chybí nám hráč na volejbal.
Chceš se přidat? Zdá se, že jsi ve formě.
Promiň, ale proč se ptáš jeho?
Cos říkala?
Vítězové dostanou lístky na letní koncert.
Kdo prohraje, oběhne pláž nahatej.
Bylo by hezký vidět tě prohrát.
Možná tě stejně uvidím nahatýho, kdo ví?
- Takže jsi s náma? - Tak jo.
Fajn, tak zítra.
Večer je party. Chceš přijít?
Jaká party?
Mami, je to diskotéka v Byblosu.
- Ale… - Nerozčiluj se. Uklidni se.
- Půjdu s Furiem a ostatníma. - S kým?
S Furiem, s pár kamarádama.
- Tvýma kamarádama? Ale… - Mami, léto, slunce, Riccione, kamarádi.
- Musím dělat carbonaru. - Cože?
Pojďte dál.
- Pojďte dál. - Děkuju.
Pojďte dál.
Počkat.
Ne!
Kurva!
No tak, kámo.
- Jsou tamhle, kámo. - Marco!
Guenda je tamhle! Dneska je tvoje!
Věř mi, je tvoje.
Ale sundej si tuhle košili, vypadáš jako debil.
- Poslechni mě. - Co to kurva říkáš?
Kámo, věř mi. Jasný? Žádnej problém.
- Zasranej čurák. - Co jsem udělal?
Ne, ty ne. Můj bejvalej postuje fotky s nějakou holkou z Ibizy.
- Co to máš s košilí? - Ne, je na hovno.
- Půjčil jsem si ji. Není moje. - Co?
Říkám, že je na hovno.
A taky je hnusná! Jako opice!
Dělá to, abys žárlila.
Teď se dost bojuje na sociálních médiích.
Myslíš?
Jo. Vlastně bys měla taky. Třeba se naštve.
- Počkej, hele… - Skvělej nápad! Pěkný! Díky, Marco.
Není zač.
Pojďte, lidi.
Ne.
Ne, vy tam nemůžete.
- Proč? - Špatné oblečení.
A jestli jste si nevšimla, nejstaršímu tu je 25.
No a? Je to veřejné. Jdu dovnitř.
- Ne! - Chci mluvit s majitelem.
Je na večeři.
Když ho vyruším,
- protože nějaká 50letá… - Kdo?
… chce jít na party pro lidi do 30 let, nedělám svou práci dobře.
Pěkně zasraná práce.
Budu dělat, že jsem to kvůli hudbě neslyšel.
Pojďte dál, vy dva.
Kolik, abyste mě pustil?
No tak. Nechte toho.
Chci zjistit, jestli je tam syn v pořádku.
Hele, věřte mi. Neobtěžujte svého syna.
Je s přáteli, baví se.
Můj syn je slepý. Potřebuje pomoc.
Proč vám to sakra musím vysvětlovat?
Pusťte mě dovnitř!
Chcete zjistit, jestli je v pořádku? Zavolejte mu.
To už stačí!
Co to kurva bylo?
- Čtyři roky. - Proč to říkáš takhle?
Nečekala jsem, že budu trávit výročí takhle.
A poslední dobou mluvíme jen o blbostech.
- Řekla jsi mu to? - Co?
- Že máš stipendium v Kanadě. - Ne, ještě ne.
Je pořád s kamarádama. Nikdy není vhodná chvíle.
A já nevím… rok od sebe…
Jakej stalker ti posílá 20 zpráv za vteřinu?
Luca, Matteo, Francesco.
A ještě jeden, ale nepamatuju si jméno.
Kdy jsi je potkala?
Ne, ještě jsme se neviděli.
- Co to znamená? Ukaž. - Podívej.
NICCO – MAKLÉŘ ALESSIO – PODNIKATEL
TONY – STUDENT VINCENO – STUDENT
- Hezkej. Lajkni ho. - No tak. Ne.
Dělej! Promluv si s nima. Je to sranda, věř mi.
- Mám kluka. - No a?
Nechal tě na výročí samotnou.
A z povídání neotěhotníš.
Tahle má obličej coury, ta se mi líbí.
Už máš shodu. Můžeš poslat zprávu. Do toho.
Ne, co jí mám říct?
Nevím, co říct holce, kterou jsem potkal takhle.
Potkal takhle?
Ty, který potkáš takhle, jsou nejlepší. Chápeš? Napiš jí.
- Pošli jí zprávu! - Nevím, co…
- Piš! - Dobře, pošlu jí zprávu. Tak jo.
„Ahoj, já jsem Vincenzo.“ Poslat.
- Spokojenej? - Bylo to těžký?
„Já jsem Vincenzo.“ Poslat.
- Už odpověděla. - Co píše?
„Těší mě, Camilla.“
Nejmenovala se Bea?
Ne! Pusťte mě!
Pusťte mě! Nahlásím vás!
Dejte mě dolů!
Co se děje, Fu?
Nic, vyvádějí nějakou opilou starou paní.
Přísahám, že to znělo přesně jako moje máma.
- Proč, tvoje máma pije? - Ne, no tak!
- Pojď, jdeme tancovat! - Jdeme.
- Mara? - Ahoj.
Ahoj. Mara?
Myslím, že se dneska zase zamilovala.
- No, můžeš vypít její drink. - Dobře.
Ahoj!
- Ahoj. Tohle je Ciro. - Ahoj.
Na co pijeme?
- Na tu věc, co končí „ne?“ - Co?
- Píča, ne? - Jo!
Tady to je, Riccione. Už je to tu!
Tři, dva, jedna, jdeme na to!
Ruce nahoru!
JSEMGUENDA97
Ale ne, no tak!
Podívej, s kým se fotila. Plavčík!
Jako by si ze mě dělala legraci.
Když chci pozornost, je to všem fuk.
A když chci zmizet, každej si mě všimne. Neuvěřitelný.
Můžu ti něco říct, kámo? Jsi otravnej.
Jsi važně kurva otravnej.
Říkají ti flegmouš. Zeptej se proč a pak si odpověz.
- Změníme téma, kámo, chrápeš? - Jo.
Bezva.
Nemůžu najít špunty do uší. Kde kurva jsou?
Co je tohle?
S plavčíkem se vyfotila.
Co je to?
Valentina.
Michelle.
Ta přijela v roce 93 z Německa.
Tahle mu napsala milostnej dopis o tom, jaký zažila skvělý léto.
Gualtiero asi není plnej sraček.
Gualtiero, kurva!
Kluci, svádět ženu je umění.
A vy chcete, abych vám prozradil svoje tajemství? No tak!
Všude je tu tolik sexy kočiček
a ty máš rád pořád stejnou holku.
Jo, ale jinak bych nebyl zamilovanej.
Ztratil jsi rozum.
Pět let si tě ani nevšimla a pořád za ní chodíš? No tak!
Řekni mu, žes nejel na prázdniny s kámošema, abys byl s Guendou. Do toho.
- Musím mu říkat všechno? - Ano.
Samozřejmě. Ty nepotřebuješ poradce na balení, jako jsem já.
Potřebuješ psychiatra.
Hele, dědo, vyspojluj mu pár fíglů, ať to máme za sebou. Jinak…
Vyspoj… Vyspojluj… mu?
Hele, můžeme už jít, prosím?
Už je chvíli mimo hru. Poslední dopis je z roku 99.
Pojďme.
Chlapče, v roce 1999 vynalezli e-mail.
- Tak jo. Pojďme na pláž. - Jdeme.
Tak jo, pojď sem. Pomůžu ti svést tu Guendu.
Ale na oplátku mi uklidíte celej dům.
Kde je hadr?
- Ahoj. - Emmo?
Ciro!
Emmo, škrtíš mě!
Emmo, co tady děláš?
Dělám v grandhotelu servírku. Budu tu až do září.
- Super. - Ahoj.
Zápas je zítra ve dvě. Přijdeš?
Jo. Tohle je Emma, nejlepší kamarádka mojí holky.
Aha, takže ty jsi moje nejlepší kamarádka? Mara, těší mě.
Emma.
- Čau. - Čau.
Je už taková. Pořád žertuje.
Jsem ráda, že jsi tu taky.
Můžeme spolu chodit na party, do baru.
I na pláž, když přijdu. Můžu tě požádat o lehátka?
- Ano. Ne! - Proč ne?
Ne, protože je plno. Je plno, podívej. Tamta paní si vzala poslední.
A co ta cedule?
30 % SLEVA NA SEZÓNNÍ PŘEDPLATNÉ
Co já vím?
Možná… někdo umřel?
Umírají tady bez varování. Kam chcete to lehátko, slečno?
- K moři? - To bych ráda!
- Až po vás. - Díky.
Dobré ráno.
- Kozlík, prosím. - Hned to bude.
S vaší úzkostí bych si vzal dva.
Zdravím.
To jsem udělala já?
- Ano. Trefila jste do černého. - Přehnala jsem to.
Když jde o Vincenza, ztratím hlavu.
Soudce jistě zváží polehčující okolnosti
úzkostných matek.
No tak, dělám si legraci.
Patří to k mé práci. Stává se to. Blázni, opilci…
Šílené matky.
Víte, měl jsem takovou matku. Byla strašně otravná.
Můžete mi naúčtovat i tohle, suchý led? Díky.
Paní si myslí, že 12 eur stačí, abych stáhl tu stížnost?
- Proč, už jste to udělal? - Kdo ví?
Jak to, když neznáte moje jméno?
Správně. Řekněte mi ho a je to.
Já jsem Lucio.
Irene.
Blondýny, brunetky, tmavovlásky, Američanky, mulatky…
všechny získáš jen jedním způsobem.
- Nasloucháním. - No tak! To mi radíte?
Naslouchám, ale nespí se mnou.
Možná neumíš správně naslouchat.
Například tamhle. Podívej.
Něco mi o nich řekni.
Nevím.
Ti dva se právě potkali. To se hned pozná.
Vidíš, že ona se stydí,
dlouho nemluvila s mužem o samotě.
Sahá si na vlasy. Vidíš? Sahá si na ně.
- A co on? - On…
Co já kurva vím?
Ochutnej to.
Kristepane! Kolik jsi tam dala česneku? Všechny tím při zápase zabiju.
Proč? Není to moc.
Hele, ohledně toho zápasu…
Ta Mara, kterou jsi mi představoval,
jste si dost blízcí, co?
Myslím jako fakt hodně blízcí.
- Co tím myslíš? - Jsi tu jen den,
ale jako byste se znali odjakživa.
- Aha, kontroluješ mě. - Ne!
Nic mi nevykládej, já tě znám.
Viola říkala, že když po tobě nějaká vyjede,
mám povolení ji zabít, nic víc.
Tak to se budeš muset hodně snažit, zlato.
Podívej se na ni. Ta v zeleném. Povídej.
Vidíš, je to problémovej typ. Myslí víc tímhle než tímhle.
Všechno si plánuje, a když to narušíš, vyletí!
Kurva! Vy se v ženách vyznáte.
Jsem vyhledávač sexy holek. Klikneš a já odpovím.
Vrátíš mi telefon?
Půjčila jsi mi ho na pokec.
Jo, ale ne abys celou noc flirtovala s klukem. Z mýho profilu!
Neflirtoval jsem s ním celou noc. Povídali jsme si.
Jo? O čem?
Zajímá mě, jestli jsi z mýho telefonu sextovala.
Žádný sextování! Mluvili jsme o Star Wars!
Ne, zadrž. Děláš si ze mě srandu?
Ta aplikace se stahuje kvůli šukání!
Když budeš mluvit o Star Wars, uteče ti.
Navíc… Promiň, ale viděl jsi Star Wars?
Každej je viděl.
Chci říct… nevypadáš na to.
Každopádně o to nejde.
Camilla je jiná.
Je chytrá, vzdělaná a moc vtipná.
To je určitě ona.
Ahoj. Víš jak jsi mi říkal o tý super písničce od Coeze?
Řekl jsem jí, že mám rozbitou klávesnici, tak si posíláme hlasový zprávy.
To je kurva geniální. Jsi génius, Vinci!
A ty jsi chytrák. Snědl jsi mi hranolky.
Můžu se na něco zeptat?
Byl jste zamilovaný?
Já? Nejmíň 400krát.
- Asi na pět minut. - Gualtiero, prosím.
Chcete říct, že jste nepotkal ženu,
- která za to stála? Nikdy? - Jasně.
Ji. Podívej.
Ale nikdy ses na mě nepodíval.
Musíš najít něco, co ti umožní být s ní
a dokázat jí, že jsi chlap, kterýho chce. Chápeš?
Nevím. Její kluk ji právě opustil, ale…
Bingo! Je tvoje.
Když si to rozmyslíš…
I starý?
No… ty mladý můžou počkat.
Tyhle můžou každou chvíli umřít.
Tak jo. Nashle, Gualtiero.
- Zatím. - Čau.
Přihraj.
Blokuj.
Co to kurva je, Emmo?
Sedm – dva.
- To je ale trapas! - Dávají nám na prdel, co?
Já to fakt nechápu.
Prostě mě jen tak nechal, zničehonic.
Vypnul si telefon, tři dny mi neodpověděl.
- Připadá ti to normální? - Neuvěřitelný.
Já vím, že vypadá jako čurák, ale není.
Možná se jen bojí.
Kdo se nebojí lásky? Ty taky, ne?
Jsem posranej strachy.
Vždycky jsme si hodně povídali, víš?
A vždycky mi naslouchal, chránil mě.
Ale v poslední době, jako by se něco pokazilo. Jen tak.
Ale máme fakt silný pouto. Než jsem odešla, milovali jsme se.
A držel mě tak pevně…
Prostě nemůžu uvěřit, že mě už nechce. Vážně.
A nic. Nakonec řekla: „Marco, jsi pro mě něco jako brácha.“
Brácha, chápete? Takže…
No tak, to mi nepřijde tak špatný.
Ne, je to vlastně katastrofa.
Dala ti friend-zone. Super.
- Co mu dala? - Friend-zone.
Už ho nepovažuje za potenciálního milence,
ale spíš za blízkýho přítele.
To je ale zoufalej případ.
Hele, kousek jsi vynechal.
Kde jsem udělal chybu?
Kdes udělal chybu? Jsi moc samolibej.
Chceš to pochopit?
Ať si myslí, že se může spolehnout, ale jen do určitý míry.
Dobře, takže?
Takže zítra jí řekneš: „Poslouchej, Bubo…“
- Bebo. - Bebo, Bubo, to je úplně jedno…
nechal tě, protože jsi moc rozmazlená.
- A je to. - On tě trolí.
Jo, jasně, tohle jí neřeknu.
- Cože jsem dělal? - Trolil.
To slovo se používá na internetu,
kdy někoho chcete naštvat nebo zesměšnit.
Ale jak to, kluci, kurva mluvíte?
Jestli ji chceš svést, musíš poslouchat, co ti říkám.
Rozumíš?
A já tě nefrolím.
Ne. Je to trolení, s T.
- Netrolím s T. Netro… lím.
- Tro. - Hm.
Vidíš? Skončil jsi jako plavčík.
Jo. Asi jsem ale udělal chybu.
Být plavčíkem v Riccione je čest.
Panebože. Myslíš?
Proto sem chodí spousta holek.
Jo, ale plavčík by měl bejt na konci dne vzhůru,
kdežto já sotva stojím.
Myslím, že to není ten problém. Máš holku.
A jak to víš?
Zlobivý holky vědí, jak poznat hodnýho chlapa.
No tak, běž do postele.
Ale sám.
Ahoj, jak to jde?
Mně je smutno.
Jsi v pořádku?
Můžu ti zavolat?
Jo.
Volat Camille.
Haló?
- Ahoj, Cami. Čau. - Čau.
Je hezký slyšet tvůj hlas. Teda nejenom ve zprávě.
Aha, ty jsi venku? Ruším tě?
Vůbec ne, jsem na cestě domů.
Přihraj mi to. No tak, nahraj dopředu.
To není můj problém, že neumíš hrát!
- A ty? - Tak dost. Držte hubu!
- Co hraješ? - Dáme něco jinýho.
- Probuď se. - Je to blbý.
Byl jsem plavčík dva roky a nevšimla si mě ani jedna holka.
Ty jsi tak hezkej, že tě nenávidím.
- Nesahej na mě. - Dej si práska.
Dost, Furio! Už to nevydržím!
Sakra! Každou noc je to stejný.
To nemáte nic na práci? Co to kurva je?
Soustřeď se.
Holkám se líbím!
Ve 13 jsem se rozhodla jít studovat do Kanady.
Pak jsem musela čekat ještě deset let, než budu dost stará.
Získal jsem i stipendium.
Ale teď…
Teď tě něco k smrti děsí.
Jo. Protože se zdá, že se mi tu líbí.
Možná má máma pravdu. Možná je nesmysl tam chodit.
Víš, že v zimě je tam -30 stupňů?
Ne, to jsem nevěděl. Ale vím hodně o úzkostlivých matkách.
Proč? Jaká je ta tvoje?
Řekněme, že se změnila.
Když mi bylo 14, táta ji opustil a od té doby nikomu nevěří.
Jsem teď jediným mužem v jejím životě.
Hej, mladý muži.
Nemůžeš spát na pláži!
Ne, prom… Můžete dát tu baterku dolů?
Ne, promiňte. To kvůli spolubydlícímu, víte…
- Co to píšete? Pokutu? - Samozřejmě.
Ale já nejsem auto!
Ale co myslíš…
místo tohohle povídání, ja nevím,
nechtěla by ses sejít?
To je cíl tý aplikace, ne?
Začneš posíláním zpráv a pak…
se setkáte.
Jo, to je pravda.
- Ale taky nemusíme… - Jo.
Můžeme si taky takhle povídat.
- Jo. - Bezva. Moc se mi to líbí.
Jo, přesně. Můžeme bejt… já nevím, virtuální přátelé?
Jo, jasně… Virtuální přátelství mám fakt rád.
Teda nemám jich moc,
ale jo, máme je rád.
Takže jsme virtuální přátelé.
Virtuální přátelé.
Otevři, Cami!
Sakra!
Stalo se něco? Všechno OK?
Jo, neboj, to nic. Táta se vrátil. Promluvíme si pozdějc.
Ahoj.
No tak, nastup.
Vlastně jsem Bee řekla, že tu dnes může přespat.
Moc se omlouvám.
- Tak třeba zítra? - Jasně.
- Dobrou. - Dobrou.
Emmo, promiň, ale prosím. U mě je to jako v blázinci.
Furt tam někdo je. Vstávám v šest.
Jsem vyřízenej. Musíš mi pomoct.
Ciro, jak ti teď můžu pomoct? Spala jsem.
Já ne… Možná ten vedlejší pokoj je volnej.
Dole… Ale když dole nikdo není, nemůžeš si vzít klíč. Já nevím.
Ale… můžu spát tady?
Kde tady?
Tady.
U mě v posteli?
Děkuju!
- Dělej. - Ne.
- A teď musíš… - Dobře, pokračuj. Pohyb.
Pokračuj.
Zůstaň u mě. Bradu nahoru.
Vítejte v Césarově lázni 66.
Nejočekávanější událost roku…
Za koho jseš převlečená?
Jsem pin-upka.
Běž, běž!
- Asi jsme spolu. - Myslíš?
No tak, lidi, ozvěte se!
Rychle, to jablko, už se začíná.
Ano, ale jsi moc vysoký. Nedosáhnu tam!
Připraveni? Žádné podvádění!
- Když se směješ, spadne to. - Teď!
A jsou pryč!
Sniž se, bolí mě lýtka a nemůžu stát na špičkách.
- Fajn. - Dobrý.
- Zpomal. - Když zpomalím, prohrajeme, Vincenzo.
Máš pravdu.
Hele, oni už začali. Pojď. Zvednu tě.
No tak. Bože!
Podíváme se, kdo vyhrává. Vede roztleskávačka s indiánem.
Tady je rasta… Aj, ztratili rovnováhu!
Počkat, je tu zvrat! Pin-upka nastoupila na palubu..
- Na palubu? - Sklapni, nebo ztratím rovnováhu!
A dokázali to! Zatleskejte jim!
Tamhle jsou!
Teď se musíte napít. Na ex!
Na ex!
- Dobře, ale teď… - Na ex!
- …to musíš všechno vypít. - Cože?
- Jo. - Ne!
Výborně. No tak, další potlesk.
Výborně!
Já alkohol nepiju! Už se mi točí hlava.
Ale aspoň se teď usmíváš!
Nech toho!
- Tvoje matka někoho sbalila! - Vážně?
Jo, divný. Nepotkali jsme se, ale říkáme si všechno.
- Trochu jako mluvit s cvokařem. - Jo, ale aspoň odpovídá.
Co tomu říká Gio? Ví o tom?
Ne.
Ale já nedělám nic špatnýho, Beo.
Jsme virtuální přátelé.
A ví ten cvokař, že jsi zadaná?
Ne.
Hele, Cami, co to s tebou je?
Čtyři roky ses ani nepodívala na žádnýho sexy chlapa
a rozhodí tě kluk, kterýho jsi neviděla?
- Rozhodí? Nejsem rozhozená. - Ne!
- Co myslíš tím „rozhodí“? - Hele, nerozčiluj se. Zapomeň na to.
- Nepřeháníš to trochu? - Ne.
Posadíme se na dvě minuty?
Promiň, ale spároval ses se ženou, která nevydrží ani pivo.
Já vím, ale jsme dobrý pár.
Vítězný pár.
Je to ale divné, protože…
v páru nikdy úspěch nemám.
Jsi vdaná?
Už ne, díky Bohu.
Nevíš, co mi řekl, než mě opustil…
„Žít takhle je moc těžký.“ Nechal mě s Vincenzem samotnou.
Jo, jsem otrava.
Ale jak nebýt otrava, když musíš myslet na všechno?
Taky se ráda bavím, chci chodit ven… třeba jít tancovat.
Nemáš ponětí, jak je to dlouho, co jsem se pořádně nezasmála, víš?
Tak, že tě bolí tváře.
Pamatuješ, kdy ty?
Jistě. Dnes odpoledne.
Sakra, klíče.
- Co tady děláš? - Vracím ztracený klíče.
Děkuju. Mockrát děkuju.
Bylo od tebe hezký přinést mi klíče, ale… můžeš mi taky vrátit košili,
- je jediná čistá… - Proč mi ji nesvlíkneš?
Ne, Maro, vážně. No tak. Měla bys radši jít.
- Proč, co bys udělal? - Ne, nic bych neudělal, ale…
Dobře, sundám si ji sama.
- Ciro! - A jé. Do prdele!
- Ano? - Jsi tam?
Jo… zrovna jsem… spal.
- Co se děje? - Volá ti Violante.
Moje holka!
Jo, už jdu.
Jdi tamhle.
Musíš bejt zticha!
- Ano? - Zvládls to!
Klepu už tři hodiny. Čau, Vio. Promluvíme si pak.
- Čau, Emmo! - Vio!
To je milý, že mi teď voláš!
- Ahoj, miláčku. - Ahoj.
Moc mi chybíš, zlato. V noci se mi o tobě zdálo.
Ne, já jsem… si taky… chyběl.
Co se děje?
Nic. Vidíš?
Dokážu s ní takhle hejbat.
Zlato, říkala jsem, že se mi zdálo, že jsme byli za autem
a já dělala tohle…
Ne, Vio! Co to děláš?
Sundávám si tričko. Teď jsi na řadě ty.
Ne! Vio, co chceš dělat?
Tři měsíce se neuvidíme, zlato. Musíme to nějak udělat, ne?
Co když nás někdo uvidí, Vio?
- Uvidí nás. - Kdo, prosím tě?
Jak to myslíš, „kdo“? Ruský hackeři. Jsou všude.
Dělají fotky a dávají je na internet. Je to hrůza. A…
- Violo… - Ježišmarjá, Ciro!
Ježišmarjá.
Hele, Violo, musím jít. Musím jí do práce, jo?
Dobře, budeme pokračovat večer. Zavolej mi, zlato.
- Čau. - Čau!
Co to kurva děláš?
Jo?
Promiň, Ciro. Můžeš mi dát moji nabíječku?
Jasně.
Dobře, ty běž…
Běž dovnitř.
Tady ji máš.
- Proč brečíš? - To nic…
- Podělala jsem to v práci. - Aha.
Nechceš se projít?
- Teď? - Jo.
- Já musím… - Máš něco na práci?
Ne… nic.
A můj tác se převrhnul a bum, všechno skončilo na něm!
Naprosto trapný.
Protože ve filmu se v týhle chvíli
na tebe podívá… vykvete láska. Ne, nic takovýho.
Strašně se nasral, začal švédsky nadávat,
všichni na nás koukali, pak přišel vrchní.
Co říkal?
Netuším. Je z Bergama, nerozumím ani slovo.
Ale byl zjevně nasranej.
Jo, ale krást mi hranolky není řešení.
Co mám dělat, Ciro?
V práci hrozí, že mě po týdnu vyhodí,
je zázrak, když se na mě kluk jen podívá!
A když už se podívá, házím na sebe věci.
Někdy si myslím, že jsem něco jako Bridget Jonesová…
Promiň.
No nic. Aspoň máme víno.
Já nevím, Emmo.
Přijel jsem sem zpívat
a zatím přenáším slunečníky a lehátka.
A co já? Mám nejlepší známky na univerzitě, ale…
nakonec vypadám jako blázen, protože neunesu dva talíře.
Proč chceš bejt zpěvák?
Já nevím, vždycky jsem chtěl.
Jo, ale proč?
Já nevím.
Pravdou je, že možná…
jsem vždycky chtěl bejt zpěvák víc než zpívat.
Představoval jsem si stadiony plný lidí, jak křičí moje jméno,
fotky, autogramy, groupies…
Ale místo toho je potřeba… disciplína, talent.
Musíš makat jako blázen. A já možná nechci.
Ja taky nevím, co chci dělat.
Nevím, jestli chci dodělat univerzitu.
Nech toho, jsi šprt.
Nejsem šprt! Mám jenom dobrou paměť, ale…
Nevím, jestli chci změnit fakultu, nebo změnit město.
Riccione je ale opravdu krásný.
Hej, řeknu to Violante!
- Omlouvám se! - Co to má kurva bejt?
Praštil jsem se.
- Jsi zraněnej. - Jo.
Podívej na tohle…
Ne!
Ty jsi takovej debil!
To je nechutný!
No tak! Můžeš dejchat?
Vyděsil jsem tě, co?
Pojď, jdeme se vyspat.
KLUB BYBLOS, RICCIONE
- Hele! - Co je?
Bebo se podíval na storýčko z tý noci.
Marco, tvůj plán, aby žárlil, funguje!
Udělám ještě nějaký. Díky!
Guendo!
Udělal dobře, že tě nechal.
Proč?
Jsi rozmazlenej spratek.
Jak to? Co jsem udělala?
Jak to? No…
To je jasný, pořád jsi na sítích, tweetuješ,
počítáš si lajky…
Jsi jiná, myslíš jen na sebe.
- Naser si, Marco! - Počkej, to jsem nechtěl!
Vyhrožovali mi!
No, tak už nejsi ve friend-zone, kámo!
Drž hubu! Prosím.
Momentík.
Možná to bude lepší bez nich.
Lepší je to s nima. Tak si tě určitě všimne.
Promiň, kdo si mě všimne?
Camilla. Není v Palms?
Ne, do Palms nejdu, ani když mě tam odtáhneš.
Nepotáhnu tě daleko,
už tam jsme.
- Jak to? - Jo.
Dej mi mobil, jak vypadá?
Ne, jsi debil.
BEA – 20 – studentka
Tamhle je.
Kurva.
- Pojď. - Pomalu.
Ahoj. Čau.
My se známe?
Ty ho nepoznáváš?
- Ne. - A je to. Můžeme jít, prosím?
No tak, nedělej se. Posíláte si zprávy.
Panebože. To není možný. Ty jsi ten cvokař!
- Ne. - Cvokař?
Její hlas takhle nezní.
Je měkčí.
Jako by se každým slovem smála, chápeš?
Nakažlivej smích, kterej tě nutí se přidat,
i když se není čemu smát.
Nebo když poprvé slyšíš hudbu.
Cítíš, jak plní místnost, a uvědomíš si, že zaplnil i tebe.
Víš, ten hlas bych hned poznal.
Hej… co se děje? Řekl jsem něco špatně?
Ne.
Nic.
Neřekl jsi nic špatně.
Jsi to ty?
Ano.
Promiň, že jsem ti to neřekl, nechtěl jsem všechno zkazit.
Dobře, ale mně to fakt nevadí.
Hele, já nevím, nechcete jít na něco k baru?
Takže jsi tu apku používala z telefonu svojí kamarádky?
Přesně.
Takže nejsi blonďatá s růžovými konečky?
Ne, mám zrzavý vlasy a tmavý oči.
Nejsem nijak výjimečná. Pochybuju, že by sis mě všiml.
Určitě jo.
Protože úžasně voníš.
Můžu se tě dotknout?
Jasně.
Tak jsem si tě představoval.
Takže…
já jsem taky single, pokud máš zájem.
Nemá zájem.
- Takže dneska jen škeble? - Přesně.
Ahoj.
- Ahoj, Vincenzo, zlato. - Ahoj.
Nečekej na mě, mami, přijdu pozdě.
Ale… ty používáš jinej šampon?
- Bylas u kadeřníka? - Ne.
Ne? Určitě ano.
Není na tom nic špatnýho. Jen přiznej, že se ti líbí.
- Kdo? - Kdo? Ten bodyguard.
I kamarádi tě s ním viděli.
- Dobře. Čau. - Čau.
No tak, dokonce máš i hedvábný šaty!
Tak co tady řešíme?
- Čau. No tak. Už běž. - Čau.
Co kdybych tě dneska pozval na večeři?
- Co když řeknu ne? - Zeptám se někoho jiného.
Ne, polož mě.
- Tumáš, nasaď si helmu. - Jen tak?
Ne, vždycky jsem pracoval v klubech.
Ale dělával jsem uvnitř, vyhazovače.
- Barmana? - Ne!
- Striptéra. - To snad ne!
Ale jistě! Tancoval jsem u tyče.
Zbláznil ses?
No tak, dělám si legraci!
Díky Bohu za to! Už mě bolí tváře.
Ne, mám dva roky práv, ale k smrti mě to nudilo.
Nic pro mě. Tak jsem začal pracovat v noci.
- Co se děje? - Ne, nic.
- Pojď! - Nech toho! Spadneme do vody.
- Potopíme se. - To je nebezpečný!
- Ne, pojď se potápět. - Ale je tma!
Já ve tmě žiju.
No tak, pojď!
Našla jsem nám ručník. Je strašná zima!
Víš, že jsou nejlepší na Riviéře?
Vincenzo neodpovídá a sledování je vypnuté.
Sledování?
Abych ho našla, když se ztratí.
No tak, neboj se, Irene. Kdyby tě potřeboval, zavolá.
Ochutnej tohle.
Ne, už nechci. Jsem moc rozrušená.
Sněz je za mě.
Irene, počkej.
Jsi úžasná matka, ale občas…
zapomínáš, že jsi taky žena.
Když tě dítě potřebuje, musíš zapomenout na spoustu věcí.
Samozřejmě. Máš pravdu. Ale…
nezapomínej být šťastná.
Mami?
Jsi to ty?
Mimochodem, viděl jsem Camillu na pláži, jak se drží za ruku s jiným klukem.
A Vince to neví?
Ne, myslím, že ne.
Tak mu to musíme říct, lidi.
- Jak to kurva jíš? - Ticho, už jde.
Ahoj, Vi.
- Pojď si sednout. - Nemůžu, Furio, mám sraz s Camillou.
Jo, jasně. Když mluvíme o Camille, musíš něco vědět…
Ne, ani nezačínej. Je mi jedno, jestli má ošklivej nos nebo plochej zadek.
Je mi to fuk.
Možná proto, že jsem se poprvý zamiloval
a nikdy nebyl tak šťastnej.
Cos mi to chtěl říct?
- Že… - Řekni mu to!
Že… nic.
Nic důležitýho. Ne… Nic důležitého.
- Tak zatím. - Dobře.
- Skvělý. - Zatím.
- Čau. - Čau.
Co jsem měl dělat?
Za týden odjíždí, je šťastnej, aspoň se baví.
Tohle bude naše sestava…
Marco podává, Emma blok, vy dva na kůlech.
- a já zkusím neupadnout. - A já?
- Záloha. - Dobře, ruce k sobě.
Jdeme, lidi!
Raz, dva, tři, do toho!
Právě začíná semifinále.
Plážový klub 66 versus Playa del Sol.
- Jedeme. Do toho, do toho! - Jedna.
No tak!
- Do toho! - Do toho, Maro!
Mara podává, soupeř přijímá,
- míč letí ven, bod pro nás! - Jo!
Je to 20:21, chybí nám ještě bod.
Hele, promiň…
Dneska je ve Flamingu happy hour
a já si říkal, jestli nechceš jít se mnou.
Ne. Hele, promiň, ale vypadáš jako můj debil bejvalej.
- No a co? - Moc špatných vzpomínek.
Já se zblázním.
Nevím, co mám dělat. Chápeš? Já nevím.
Co to kurva děláš?
Ne, řekni mi, co děláš. Jsi směšnej.
Hele, ta hra s Guendou ještě neskončila. Tak co děláš?
Jaká hra?
Já tu hraju sám.
Pořád si mě nevšímá. A hotovo.
To je ona.
Vezmi to a dej to nahlas.
Jo.
- Haló? - Ahoj, Marco. Můžeme se sejít?
Jo, jasně. Teď?
Přemýšlela jsem o tom, cos říkal.
- Měl jsi pravdu. - Vážně?
Jo.
Promiň, že jsem takhle reagovala, ale…
nejsem zvyklá na takhle upřímný lidi.
Udělala jsem s ním tolik chyb.
Chtěla jsem moc, byla rozmazlená, jak jsi říkal.
Tak jsem mu poslala zprávu s omluvou…
a on odpověděl, že to chce zkusit znovu!
Děkuju, Marco. Je to díky tobě.
Ne, vůbec není zač.
Jak se máš?
Zlato, v hotelu mi řekli, že večer je ančovičkový festival.
Chceš tam jít? Jestli přestane pršet.
Ne, mami, večer jdu ven se svojí holkou.
Odkdy máš holku? Tak proto jsi vypnul sledování.
Ne, nechápu, že to pořád používáš. Mám snad domácím vězení?
Kdo to je? Co když je podvodnice? Jen si tě dobírá?
Co když je nemocná? Ne, chci ji vidět.
Doufám, že žertuješ.
Ne, zlato. Kluk jako ty musí být opatrný.
„Kluk jako já?“
Proč? Co jsem za kluka? Chceš říct postiženej?
Ne, no tak, Vincenzo, to neříkej.
Jestli chci jít s holkou ven, tak půjdu, aniž bys ji musela prověřovat.
Ale…
Musím tě chránit. Vím, že tě to štve, ale potřebuješ mě.
Ne, mami. To ty potřebuješ mě.
Je mi 20, ale chováš se ke mně jako k dítěti!
Mami, svou práci jsi udělala.
Vlastně dvě, protože jsi dělala i tátovu. A skvěle.
Ale co je moc, to je moc. Musíš žít svůj život.
Můj život jsi ty.
Promiň, nemůžu si pomoct.
Půjdu za Vincenzem. Budeš mě krýt?
Ne, Cami, už dost. Nemůžeš Giorgiovi pořád lhát
a trávit všechen čas s cvokařem.
Beo, nevím, co mám dělat.
Dobře, s Giorgiem jsme spolu vyrůstali, ale když jsem s Vincem…
Já nevím, je to jiný.
Prosím, já si s ním zítra promluvím.
- Slibuješ? - Slibuju.
Tak jo.
- Připraveni? - Do toho!
Ajaj!
Takže? Vadí nevadí?
Vadí.
Tak políbíš…
- Furia. - Ne!
Ano!
Ani náhodou.
Ne, lidi, Tommyho ne.
No tak, jen malou pusinku.
- No tak! - Dělej.
No tak, kámo, je to hra. Rychle.
No tak, kámo! Žádnej jazyk!
Ne!
Jenom trošku…
Ahoj.
- Čau. - Ahoj.
Pojď blíž.
- Můžu něco udělat? - Jasně.
Chceš vidět svět tak jako já?
Jo, brácho, Jo! Vadí nevadí?
- Nevadí. - Nevadí…
Jsi zamilovanej?
- Ajaj. - To je těžký.
No tak, brácho?
Jo, jsem zamilovanej.
Do koho, brácho?
Do koho?
Jo, já…
Já miluju… léto.
Ale no tak!
- Co to kurva je, Marco? - No tak!
- Ne! Proboha, Marco. - No tak!
To je tak banální.
Trapák.
Co to kurva děláš?
Gio… počkej!
- Vysvětlím ti to. - Co jako?
Máš být u Bey, ale líbáš se na pláži?
- Ne, Gio… - Kolikrát jsi mi lhala?
Přísahám. Počkej! Vysvětlím ti to.
Ahoj. Jak to jde?
Jestli hledáš syna, není tady, je brzy.
Ne. Chci se za ten večer omluvit.
Byla jsem nezdvořilá.
Dobře. Omluva se přijímá.
Omluv mě, ale musím pracovat.
Příchozí hovor od Camilly.
NAČÍTÁNÍ… GUENDA – JSEMGUENDA97 – MILÁN
Zvorala jsem to, Vinci.
Vítej v klubu, mami.
Asi o lásce ještě pořád nic nevím.
Ale podle mě…
když se bojíš prohry, nehraješ dobře.
Ahoj.
Co tady děláš?
A co ty?
Teda… co to se mnou je?
Jsem s hezkým klukem,
celou noc si povídáme o hezkých věcech,
jdu na záchod, a když se vrátím, už si povídá s jinou.
Vím, že nejsem Scarlett Johanssonová…
Co to děláš?
Promiň.
Chceš vědět, proč…
začal mluvit s nějakou jinou?
Mluvila jsem celej večer o tobě.
- Víš, proč tu neplatím? - To si poslechnu.
Protože jsem jim přivedl ty nejkrásnější ženy z Riviéry.
Herečky, zpěvačky, modelky, krasavice!
Dokonce i jednu miss. Jak se jmenovala…?
- Úžasná, bohyně. - A vy jste ji ošukal?
No, jsem džentlmen. To nemůžu říct.
U ní jsem použil metodu zoufalství.
Řekl jsem jí, že umírám, a ona dala mi poslední dárek.
Měl bys to zkusit na Guendu.
Víte co? Ty vaše kecy už nesnesu.
Udělal jste někdy něco bezděčně, protože jste chtěl?
Nemůžu za to, že Guenda nemá zájem!
Budeš to jíst?
Nikdy jste neplatil, ale ani jste si nevychutnal jídlo.
Víte proč? Pořád přemýšlíte, co bude dál,
o tom, jak jsou všechny stejné.
Kašlete na to, jestli je před váma ta pravá.
Chápu, ale při zrušení rezervace vám nemůžu vrátit peníze.
- Emmo? Co to děláš? - Violante je moje kamarádka.
Takže jen tak odjedeš?
Posrali jsme to, Ciro. Je lepší to hned ukončit.
Počkej. Nemůžeš předstírat, že včera…
Včera jsem byla opilá!
Nic si nepamatuju. Měl bys na to taky zapomenout.
Vynáším tuhle. Vezmi si je.
Ahoj, Vi.
Camilla má kluka. Věděl jsi to?
Co?
Jo, věděl.
Ale…
Byl jsi tak šťastnej, nechtěl jsem to zkazit.
Posral jsem to.
Jo, posral, teď je to ještě horší.
Díky za všechno, Fu. Fakt moc díky.
Promiňte, nevíte, kde je plavčík?
- Jo, je tamhle. - Díky.
Ahoj!
Vio!
Miláčku!
- Dobře, nechám vás tu. - Ne, taky mě obejmi. Pojď sem!
Popovídat si můžeme pozdějc.
- Dobře. - Čau.
- Vio, co tady děláš? - Zlato!
- Překvapení! Nemáš radost? - Jistěže mám!
- Jak dlouho tu budeš? - Týden.
Panebože, Ciro, tolik jsi mi chyběl.
No tak, vezmi si dneska volno. Půjdeme to tvýho pokoje.
Ne, Vio, to nemůžu.
- Jak to, že nemůžeš? - Mám finále ve volejbalu.
Finále právě začíná.
Připomínám, že vítězové získají lístky na koncert
a poražení budou běhat nazí.
Do toho, lásko!
- Kde je kurva Emma? - Asi nepřijde.
Hraj ty.
- Já? - Jo. Vidíš někoho jinýho? Hraj!
- No tak! - Já?
- Budu hrát. Budu kurva hrát. - Jdeme na to!
Do toho!
Ne!
- No tak! - Co to bylo?
Ne, vím, co chystáš. Chceš si mě nechat v záloze,
až budu zpátky v Milánu, a zahýbat mi na Ibize, co?
Ne, jak to funguje? Já…
Ty jsi v Miláně?
Vážně si to myslíš?
Taky mi moc chybíš!
Přihraj!
Jsou vaše.
Jsme nejlepší. Jo!
V devět jedu vlakem zpátky do Milána.
Do Milána, proč? Za Bebem?
- No tak, Gue. Je to debil. - Jo, já vím.
Ale už tu nevydržím bejt nešťastná.
S ním jsi na tom byla ještě hůř. Každej den jste se hádali!
Vím, že jsi smutná, ale možná to mělo skončit.
Už jsem si koupila lístky. Půjdu balit.
Fanny.
Když mi došlo, že je to ta pravá, bylo už pozdě.
Myslel jsem, že je škoda být jen s jednou holkou,
když jsem mohl mít každý den jinou.
Byl jsem přesvědčený, že na ni myslím jen proto, že je nejhezčí.
Neuvědomil jsem si, že ji miluju.
No jo. Už je to dávno. Je to dávná minulost.
Není to pryč, když na ni myslíte.
Už je to 30 let.
To je jedno.
Proto je to neuvěřitelný.
Roky plynou, ale pořád to tam je.
Neměl jsem odvahu si to uvědomit.
Hele, možná jsi břídil,
ale jsi mnohem odvážnější než já.
Emmo?
Emmo, vím, že se mi vyhýbáš. A vím proč.
- Vio… - Zmlkni a odpověz.
Ciro má jinou, viď?
Řekni mi jen jedno…
Je to Mara?
Ne. Nemá nikoho jinýho.
Fanny Beaumont. To je ona!
To je ona.
Aha, nechala ho ona, kámo.
Jo, měla vztah, tak se vrátila ke svýmu klukovi do Francie.
Možná to není ona, třeba je to jiná Fanny.
Zjistíme to. Takže…
Hledej.
Dobře, tahle ne.
To není ona.
Napíšu jí pozdějc. Je sexy.
Tahle ne. Ne… ne…
- Jo! - To je ona!
- Jo. - Je fakt krásná.
- To je ona. - Gualtiero není blbej.
Dobrý večer.
- Koho hledáš? - Nikoho.
Promiňte. Je šance dostat se do zákulisí?
- Tak pojď. - Díky.
Vio! Co to děláš?
Hele, Ciro, nejsi připravenej na vážnej vztah.
Chceš něco jinýho. A já možná taky.
Ne, no tak, kurva. Já chci taky do zákulisí. Co to je?
- Tommy, prosím. - Do prdele, ani náhodou!
Mimochodem, kámo, udělal bych to samý. Neřekl bych ti to.
- Takže už na mě nejsi naštvanej? - Ne, už je to pryč.
Já myslel, že je to něco víc, a teď si připadám jako vůl.
Klasika. Víš, jak se tomu říká?
Nevolnost z carbonary.
Jo. Co myslíš, že mám dělat?
Protože mi řekla spoustu hovadin,
ale odjíždím a už ji neuvidím.
Zavolej jí.
Telefon s číslem jsem hodil do moře.
Cože jsi udělal? Myslel sis, že je to gauč?
- Ty jsi vůl. - Pojď, najdeme ji.
Ahoj, Vincenzo.
Kdo to byl?
Chlápek tvojí matky. Dělá tady na koncertě ostrahu.
Vážně?
Uděláš pro mě něco?
Mami, volám z cizího telefonu.
Ztratil jsem se na koncertě a potřebuju tě. Přijeď!
- Jdeme. - Blbče.
Brácho, mám propustku! Jdeme.
Jak to?
Řek' jsem, že umíráš,
tak se slitovali a dali nám propustku. Můžeme jít.
- Zbláznil ses? - Neser mě!
Máme propustku. Všechno je fajn. Jdeme!
Podej mi ruku.
Ne, tudy.
- Tamhle je. - Je tady?
Bea je tu taky. Kurva, je tu se svým klukem.
Možná není vhodný tam jít.
Ne. Co můžeme udělat?
Napiš jí dopis! Jako za starých časů. Ty budeš mluvit, já psát.
Je mi fuk, jestli je koncert vyprodaný, pusťte mě dovnitř!
Ostraho, máme problém u vchodu dva.
Proč voláte ostrahu?
Říkám, že mám problém, pusťte mě dovnitř!
- Irene. To nic, znám ji. - Lucio.
Hele, Vincenzo mi volal.
Ztratil se, musím ho najít.
Vážně? Odcházel odsud s Furiem.
Zdál se v pohodě.
- Cože? Odešel s Furiem? - Jasně.
Tak proč…
Proč mě donutil sem přijet?
To snad není pravda!
Tentokrát se asi postaral on o nás.
Ne!
Co si dáme?
To je pro tebe. Je to naléhavý.
Kdo to byl?
Nikdo.
Byl to… Kluk, co dělal reklamu na klub.
- Vezmeš mě do hotelu? - Ne, přeci nepřijdeš o koncert!
Tvůj poslední večer.
Nemám chuť se bavit.
Ani nevím, proč ti píšu.
Jak víš, nikdy v životě jsem neměl holku.
Byla jsi první.
A akorát jsi mi lhala. Ublížila jsi mi.
Teď bych tě měl nenávidět,
ale nemůžu.
Dala jsi mi nejlepší chvíle života.
A stejně tě miluju. Vincenzo.
SBOHEM, MARCO. NEMÁM ČAS SE ROZLOUČIT…
VRACÍM SE DO MILÁNA. UVIDÍME SE PŘÍŠTÍ ROK!
Ona odjíždí.
AHOJ, GUE…
SBOHEM, GUENDO.
- Zním jako pitomec. - Brácho, ona odchází. Co můžeš dělat?
To stačí. Pojď.
Kam to kurva jdeš?
Emma nepřijde?
Vzala si směnu, aby tě nepotkala.
Dobrý večer. Jak se máte?
- Bavíte se? - Ano!
Dneska…
Dnes mi poprvé někdo řekl, že jsem statečný.
Taky říkal, že jsem břídil, ale to už vím,
tak jsem se soustředil na to první.
Jsem statečný, že jsem se zamiloval.
Že jsem se toho nebál,
tý velký, obrovský věci, která vám vlastně zničí život.
Taky děláte neuvěřitelný věci, jako já teď.
Guendo, je to pravda.
Jsem břídil, už pět let tě miluju
a nikdy jsem ti to neřekl.
Ale jsem i statečnej,
tak to říkám tady, přede všema.
Dělám, co mi jde,
totiž naprosto se zesměšnit.
- Děkuju. - Výborně!
Úžasný!
Jsi skvělej!
Prosím, nic neříkejte.
Jsem statečný, že jsem se zamiloval.
Že jsem se toho nebál,
tý velký, obrovský věci, která vám vlastně zničí život.
Taky děláte neuvěřitelný věci, jako já teď.
Guendo, je to pravda.
Jsem břídil, už pět let tě miluju
a nikdy jsem ti to neřekl.
Ale jsem i statečnej, tak to říkám tady, přede všema.
Dělám, co mi jde…
jak víš,
totiž naprosto se zesměšnit.
Děkuju.
Díky!
Rozešli jsme se.
Haló?
Fanny?
Fanny!
Hele, mimochodem…
s Giem je konec.
Bylo to tak už několik měsíců.
Přísahám, ale když jste spolu od střední,
já nevím, je těžký se rozejít.
A taky jsem ti chtěla říct, že už do Kanady nepojedu.
Hele, Cami…
ještě před pár dny jsem netušil, co je to láska,
nikdy jsem s žádnou holkou nechodil.
Tohle jsem si jen představoval.
Ale teď to díky tobě chápu.
Ale?
Ale musíš jet.
O tomhle sníš už od třinácti.
Vím, že je to daleko a je to děsivý, ale musíš jet.
Říkám ti to, i když bejt s tebou chci ze všeho nejvíc.
Ale slibuješ, že se tu zas příští léto potkáme?
Slibuju.
Výborně!
- Marco, musíš se učit. - Břídile!
Podívej na tohle…
Beo!
- Cami, pojď sem! - Ahoj, Vinci.
Hej, lidi… musíte mi ale něco slíbit.
- Příští rok se sem všichni vrátíte! - Jo!
To se nikdy nestane.
- Ale to je fuk. Bavili jsme se, ne? - Jo!
Ne, promiň, já nemůžu. Moc mi připomínáš mýho tátu.
Už toho mám plný zuby. Ukaž mi tátovu fotku.
Dobře.
Je mi trošku podobnej… Jak je to kurva možný?
Proč běhají nahatý?
Protože prohráli turnaj!
Překlad titulků: Marek Buchtel