‫- NETFLIX מציגה -‬
‫משטרה! תקשיבו, בבקשה!‬
‫מה קורה?‬
‫תפנו! תפנו את הבניין!‬
‫משטרה! תקשיבו!‬
‫אתם חייבים לפנות את הבניין!‬
‫חאווי, שים לב!‬
‫רוצו!‬
‫יש עשן, לא יודעת!‬
‫רוצו!‬ ‫-תרדו במדרגות!‬
‫אתם חייבים לפנות את הבניין!‬
‫תרדו במדרגות!‬
‫אל תדאגו, נעזור לכם.‬
‫יש עשן!‬ ‫-בואו איתי!‬
‫בואו איתי. כן, בואו איתי.‬
‫תרדו למטה, בבקשה!‬
‫תרדו למטה, בבקשה.‬ ‫-זה נורא!‬
‫תפנו את הבניין.‬
‫אני אסרוק את הקומה השלישית.‬
‫קדימה, תפנו את הבניין, בבקשה!‬
‫תפנו!‬
‫את בסדר? את יכולה ללכת?‬
‫שותף,‬
‫קח אותה למטה.‬
‫בעלי.‬
‫בעלי בפנים.‬
‫הוא בפנים!‬
‫הוא בפנים! בעלי!‬
‫בעלי, בבקשה.‬
‫יש עוד אנשים בפנים. חייבים לחזור.‬
‫תן לכבאים לטפל בזה, חאווייר!‬ ‫אתה חייב לצאת!‬
‫הבניין עומד לקרוס. אתה שומע?‬
‫אתה שומע, חאווייר?‬
‫חאווייר...‬
‫חאווייר, תקשיב לי!‬
‫תרד מיד!‬
‫- גיבור -‬
‫-העירייה מעניקה מדליה‬ ‫לאחר מות הגיבור של קנילחאס -‬
‫תשעים ‬‫ושמונה.‬‫ ו‬‫עוד ‬‫חמש‬‫...‬
‫ואז...‬
‫זה שווה... בסדר.‬
‫ח‬‫מש ותשעים.‬
‫לעזאזל.‬
‫אתה תאחר.‬
‫שוב.‬
‫חורחה אליאס!‬
‫לא יודע למה אני טורח.‬
‫קוזמה, האם שומע?‬
‫יש לי משהו שידהים אותך.‬
‫תודה, איברה. שלח לי את הכתובת.‬
‫אבא?‬
‫בוקר טוב. חבילה.‬
‫נראה למי יש ביצים לשדוד אותי עכשיו.‬
‫יש לי את הכוח!‬
‫תסלח לי, ילד. אתה צריך לחתום על זה.‬
‫כמובן.‬
‫תודה.‬
‫אלה כל הפנסים שיש לך?‬ ‫-כן.‬
‫כולם מלוכלכים כל כך?‬
‫אני אקח את אלה.‬
‫הם אמרו שאתה בסביבה.‬
‫הבלש קוזמה גליארדו.‬
‫אדוני, זה כבוד לעבוד איתך‬ ‫למרות שאחליף אותך.‬
‫היי, זה בסדר. אני אתרגל לזה.‬
‫דויד ולנטין, אדוני.‬
‫תפסיק עם הרשמיות, לעזאזל. שנלך?‬
‫- חנות המתנות של הונג -‬
‫יש משהו מעניין בסביבה?‬
‫הדירה מסריחה כמו כלב מת.‬
‫אין הסכם שכירות,‬ ‫אין חוזי שירות למים או חשמל. שום דבר.‬
‫הייתה רק שכנה שהתלוננה על הרעש.‬
‫אמרה שהוא מרים משקולות כל לילה.‬
‫תוספי תזונה.‬
‫חלבון.‬
‫סטרואידים אנאבוליים.‬
‫ויטמינים.‬
‫אבץ, מגנזיום.‬
‫זה נראה כמו חדר כושר של אדם מופרע.‬
‫מה קרה פה, לעזאזל?‬
‫לא יודע.‬
‫מה קרה לעור שלו?‬
‫זה בגלל התאורה?‬
‫לא, זו לא התאורה.‬
‫העור שלו אפור.‬
‫הוא מסריח.‬
‫כן.‬
‫אתה בסדר, בן?‬
‫לעזאזל, זה מגעיל!‬
‫החליפה האהובה עליי.‬
‫הנה.‬
‫תודה.‬
‫לא היו מכבסות כאלה בתקופתי.‬
‫זה היה עוזר מאוד.‬
‫אשתי נפטרה בצעירותנו.‬
‫נאלצתי ללמוד לעשות הכול לבד.‬ ‫לגדל שני בנים.‬
‫אתה נשוי?‬
‫לא היה לי זמן לחברות‬ ‫כי עבדתי כדי להתקדם לתפקיד בלש.‬
‫היי, זה טוב.‬
‫הדבר הראשון שלומדים במחלק רצח‬ ‫זה לאכול טוב ברחוב.‬
‫אפשר לשאול משהו אישי?‬
‫בטח.‬
‫למה החלטת להפוך לשוטר?‬
‫מאיפה זה בא?‬ ‫-קראתי את התיק שלך.‬
‫כולם חושבים שהרצח של הוריי‬ ‫נתן לי סיבה רומנטית להפוך לשוטר,‬
‫צדק, נקמה, דברים כאלה.‬
‫עשיתי את זה כדי למלא את הציפיות ממני,‬
‫לעשות את הדבר הנכון, אני מניח.‬ ‫לא לאכזב אף אחד.‬
‫כשזה מנוסח כך, זה נשמע טיפשי.‬
‫אבל זה לא.‬
‫השוטרים הכי טובים הם אלה שיש להם‬ ‫את תחושת המחויבות המטופשת הזו.‬
‫לאלה שכועסים בד"כ יותר רע.‬
‫הנה. תראה את זה.‬
‫מצאתי את זה בבית של הבודי־בילדר.‬ ‫-מרשם.‬
‫בלבינו בלזקז.‬
‫בדקתי.‬
‫הוא דווח כנעדר לפני שנה.‬ ‫הוא השאיר לנו רמז.‬
‫דויד, הבחור הזה, בלזקז,‬ ‫לימד פיזיקה באוניברסיטת קומפלוטנסה,‬
‫והוא עבד עם בריסל‬ ‫על תוכנית אנרגיה חכמה אירופאית.‬
‫ותראה את זה.‬
‫הוא היה חנון?‬ ‫-כן.‬
‫וצבע העור שלו היה רגיל.‬
‫למה?‬
‫רק הרוצח יודע את זה, נכון?‬
‫רצח?‬
‫תראה, בן. אם זה לא רצח, אני הדוכסית מאלבה.‬
‫ברוגרה.‬
‫היי!‬
‫תראו מי זה.‬
‫קוזמה, חתיכת כלב זקן,‬ ‫חשבתי שברחת בלי להיפרד.‬
‫בלי חיבוק?‬ ‫-אני לא מתכוון…‬
‫תן חיבוק, בבקשה.‬ ‫-רגע.‬
‫זה הבלש דויד ולנטין. הוא מנהל את התיק.‬
‫כן, אתה זה...‬
‫זה שהקיא כשראה את כל הבלגן, נכון?‬
‫כן, זה אני.‬
‫אל תקיא פה. הבנת?‬
‫לא יכול להבטיח.‬
‫אולי כדאי שתדלג על ארוחת הבוקר‬ ‫לפני שאתה בא לפה.‬
‫הבוקר קיבלנו פלג גוף עליון של ילדה בת שש.‬
‫נכון, פדריקו?‬
‫הילד הזה אנס, ביתר‬
‫ואז ערף את ראשה,‬ ‫והוא לא אומר איפה שאר הגופה נמצאת.‬
‫וכיוון שהוא קטין, כמובן שהוא לא הולך לכלא.‬
‫שלוש שנים במוסד והוא יצא.‬ ‫לאן הגיע העולם…‬
‫מה תוכל לספר לנו על הבודי־בילדר?‬
‫המון.‬
‫קדימה.‬
‫הגופה...‬
‫מלאה בכל מיני דברים.‬
‫הוא לקח סטרואידים ורשימת קניות של חומרים‬
‫כדי להגדיל את רמת מסת השריר לכמות מגוחכת.‬
‫רואים את סימני המתיחה?‬
‫השרירים שלו גדלו כל כך מהר‬
‫שהעור לא עמד בקצב.‬
‫סיבת המוות?‬
‫טראומה של קנה הנשימה בגלל מכה חזקה. סנאפ!‬
‫המוט היה כאן.‬
‫פרקי ידיו התנפצו.‬ ‫הוא הפיל את המשקולות ו…‬
‫הוא גם סבל מקריעת שרירים,‬
‫מה שאומר שהבחור הזה התאמן ללא הפסקה‬
‫במשך זמן רב.‬
‫למה הוא אפור?‬
‫נכון.‬
‫בהתחלה חשבתי שזה בגלל‬ ‫דלקת הצפק או חוסר חשיפה לשמש.‬
‫אבל יש פיגמנטציה תת עורית,‬
‫וזה תהליך מסובך ומדויק מאוד.‬
‫אז...‬
‫אז הרוצח‬
‫רצה שהוא יהיה אפור מסיבה מסוימת.‬
‫בינגו.‬
‫קוזמה, אתה בטח צוחק עליי!‬ ‫-היא תפסה אותי.‬
‫שוב?‬ ‫-תחפושת יפה, בלשית.‬
‫תחזור לעבודה, ברוגרה.‬
‫מי האישה המטורפת הזו?‬ ‫-הבוסית שלך.‬
‫היא?‬
‫כן. היא מצטיינת המחזור שלה‬ ‫וראש מחלק הרצח הכי צעירה במדריד.‬
‫למה היא לבושה ככה?‬
‫כי הייתי בכנס מנגה. זה היום החופשי שלי,‬
‫והבחור הזה חושב שהוא ג'סיקה פלטשר.‬
‫הוא הורס לי את ימי החופשה וחיי החברה.‬
‫יכול להיות שזו הסיבה שאני קצת עצבנית?‬
‫מי מסר לך מידע, קוזמה?‬
‫איברה? קדימה.‬
‫ובכן, אני עזרתי לבלש ולנטין...‬
‫אתה בתהליך פרישה.‬ ‫-את מכריחה אותו לפרוש?‬
‫אדם עם הניסיון שלו יהיה נכס בשבילי.‬
‫תהיה מתוק ובוא למשרד מחר‬ ‫כדי לאסוף את הדברים שלך.‬
‫בסדר?‬
‫ואתה,‬
‫רק שתדע, בדרך כלל אני בוסית ממש כיפית.‬
‫אבל אל תחפש צרות, כי אתה תמצא אותן.‬
‫חורחה.‬
‫אז כשמדובר באוכל, אתה טס מהחדר שלך.‬
‫למה לבשת פיג'מה? אתה צריך להוציא זבל.‬
‫איזו פיג'מה? זאת חולצה.‬
‫לעזאזל. לא היה לי מושג.‬
‫לפחות אני לא לבוש כמו נוטריון.‬
‫מה אימא תמיד אמרה לך לפני שהלכת לתחנה?‬
‫"תלבש את החליפה,‬
‫ולך להפוך את העולם למקום טוב יותר".‬
‫זה עלוב.‬
‫זה לא עלוב.‬
‫וחאווי אהב את זה.‬
‫אני יודע, אבא.‬ ‫אחי היה גריפינדור, ואני סלית'רין.‬
‫זה מה שזה.‬ ‫-בכל מקרה...‬
‫היי, תעביר לי לחם, בבקשה.‬
‫תעמוד זקוף.‬
‫תזוז גם במעגלים. שים לב ליד הימנית.‬
‫כן?‬
‫לא, אני אוכל ארוחת ערב עם חברים. למה?‬
‫אני בדרך. תשלח לי את הכתובת.‬
‫אמרתי לא להזיז את הגופה עד שאגיע.‬
‫לא הזזנו אותה, בלש.‬
‫האלונקה היא חלק מזירת הפשע.‬
‫מה זה?‬
‫אני לא יודע על מה אני מסתכל.‬
‫מה הוא לובש?‬
‫הקורבן מכר נשקי אספנות באינטרנט.‬
‫אנחנו מאמינים שזה כלל שריונים,‬ ‫חרבות קטאנה, דברים כאלה.‬
‫טוב, היה לו לקוח מאוד לא מרוצה.‬
‫מצאתם משהו?‬
‫גזיר עיתון. הוא נדבק לצווארו של הקורבן.‬
‫- צוות מז"פ -‬
‫קח את זה למעבדה.‬
‫חורחה, תפנה את השולחן.‬
‫קדימה, אני זקוק לו.‬
‫לעזאזל.‬
‫מה?‬ ‫-ממה זה? הוא כמו הענק הירוק.‬
‫הענק הירוק?‬
‫עליו להיות ירוק בשביל זה.‬ ‫-אל תהיה בטוח.‬
‫בגיליון הראשון, הענק היה אפור.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫זה קרה הרבה בשנות ה־60.‬
‫המאייר היה מפשל או עושה עבודה מרושלת.‬
‫או שסטן לי היה משנה את דעתו.‬
‫כמו עם איירון מן.‬ ‫בגיליון הראשון, סיפורים של מתח מס' 39,‬
‫החליפה הייתה אפורה. בגיליון הבא, זהובה.‬
‫זה היה בלגן שלם.‬
‫נו, טוב.‬ ‫-מה קרה?‬
‫חבל.‬ ‫-מה?‬
‫עם הזיכרון שלך,‬ ‫היית מצטיין בבחינה לעבודה ממשלתית.‬
‫לעזאזל.‬
‫קדימה.‬
‫- משטרה לאומית -‬
‫טוב,‬
‫תחתום פה.‬
‫אל תסתכל עליי ככה כי זה ממש מבאס אותי.‬
‫טוב, אתה שוטר טוב מספיק‬
‫כדי לדעת שיש מסיבת הפתעה שמחכה לך למעלה.‬
‫אולי אני מתחבא בכוונה.‬
‫אני לא מתכנן לעלות לשם עד שכולם יעזבו.‬
‫אלוהים, קוזמה.‬
‫לפעמים אתה אפילו יותר ילדותי מחורחה.‬
‫אני בספק.‬ ‫-דרך אגב,‬
‫הוא אמר לי שתעזור בחנות.‬
‫עכשיו כשפרשת.‬
‫זה שטויות, כמו הרבה דברים שהוא אומר.‬
‫הרשי לי להזכיר לך שהידע שלי בקומיקס‬ ‫נעצר ב"הלוחם במסכה".‬
‫נכון.‬
‫הנה.‬
‫מה שלומך?‬
‫בפנסיה.‬
‫מה זה?‬
‫מה?‬
‫אה, זה. איזה בחור מסתובב‬ ‫ועוקר לבבות בסגנון ג'ק המרטש.‬
‫תראה...‬
‫ברוגרה אומר שזו נשארה בחיים במשך שעות‬ ‫בעזרת מכונת השתלה.‬
‫מטורף, נכון?‬
‫רגע, והיא?‬
‫- מתח -‬
‫לא יודעת. יש גזירי עיתונים ישנים או משהו.‬
‫עוד לא הבנו.‬
‫אפשר?‬ ‫-אין מצב.‬
‫אבל מאחר שאתה תמיד עושה מה שבא לך,‬ ‫קדימה. קח את זה.‬
‫תודה, נורמה.‬
‫- ראייה‬ ‫מתח 39 -‬
‫זה לא מעיתון.‬
‫- מקורות נסתרים -‬
‫- הנדמן -‬
‫אבא, איך המסיבה?‬ ‫-בסדר.‬
‫היי, משהו אחד, בן...‬ ‫-יש עוגה?‬
‫שמור פרוסה. אני אוהב עוגת שוקולד.‬
‫חכה רגע ותקשיב לי.‬
‫מה שם הסדרה‬ ‫שבה הופיע הענק הירוק בפעם הראשונה?‬
‫הענק הירוק מס' 1. למה?‬
‫אבא?‬
‫- מקורות נסתרים‬ ‫הענק... מס' 1 -‬
‫רוצה קצת?‬
‫אתה חייב לעשות רעש?‬
‫זוז.‬ ‫-תזוז אתה.‬
‫בפשע הראשון,‬
‫הרוצח התייחס לקומיקס של הענק הירוק.‬
‫הוא הפך מדען רזה‬
‫לשק שרירים אפור.‬
‫בדיוק כמו ב"הענק הירוק מס' 1".‬
‫וברצח השני שלו,‬
‫הוא מתייחס לקומיקס אחר: איירון מן.‬
‫הוא הפך יצרן כלי נשק‬
‫לגבר בחליפת שריון שצריך מכונה‬
‫כדי להפעיל את הלב שלו.‬
‫בדיוק כמו...‬
‫ב"סיפורים של מתח מס' 39".‬
‫אז מדובר בחנונים.‬
‫הבלש ולנטין, בהתחשב בבורותך המדהימה בנושא,‬
‫חשבנו שתוכל להיעזר ביועץ חיצוני בתיק הזה.‬
‫ברצינות?‬
‫עניין הקומיקס הוא תירוץ להרוג.‬
‫אולי הפשע הבא יתבסס על שיר של בוסטמנטה.‬ ‫אני לא צריך יוע...‬
‫לדעתי אמרת שתוכל להיעזר במישהו עם ניסיון.‬
‫כן, אבל ניסיון מסוג ש...‬
‫ובכן, קיבלת.‬
‫אנחנו חושבים שהמומחיות שלו‬ ‫תעזור לנו למנוע רציחות בעתיד.‬
‫הוא עוזר לנו מתחילת החקירה.‬
‫היי...‬
‫זרוק את מה שלקחת!‬
‫זין, זה שלי!‬ ‫-היי, מה לעזאזל?‬
‫אל תזוז, חתיכת שמן!‬ ‫אתה עצור על גנבת ראיות.‬
‫מה לקחת?‬
‫זה ביזיון.‬ ‫-מה זה?‬
‫עוגה.‬
‫התכוונתי לאכול בחוץ כדי לא ללכלך.‬
‫נורמה, תודה ששמרת לי קצת.‬
‫דויד, זה חורחה.‬
‫השותף החדש שלך.‬
‫זה אבא שלי.‬
‫בוא נשכח שזה קרה. אני חורחה אליאס.‬
‫הבלש ולנטין.‬
‫מגניב. אפשר לקרוא לך "ואל"?‬
‫לא.‬ ‫-אבל זה נשמע קשוח.‬
‫רוצה שאקרא לך "חור"?‬ ‫-אשמח.‬
‫זה לא יקרה.‬ ‫-אבל זה נשמע קשוח.‬
‫תפסיק להגיד את זה, בבקשה.‬
‫בסדר, ואל.‬
‫תספר לי על התאוריה שלך?‬
‫הרוצח כתב "מקורות נסתרים" בפתק הראשון.‬
‫ככה מתייחסים להתהוות גיבורי העל,‬
‫איך הם הפכו למה שהם עכשיו.‬
‫למדתי פילוסופיה, לא קרימינולוגיה,‬
‫אבל זה נראה די ברור משיטת הפעולה שלו‬
‫שאנחנו מתעסקים עם רוצח‬ ‫שמשחזר את סיפורי המקור של גיבורי על.‬
‫מי יודע למה. היי, מה אתה עושה?‬
‫המשקפיים שלך מטונפים.‬
‫אני לא יודע איך אתה רואה.‬
‫הנה, תנקה אותם מדי פעם.‬ ‫אל תהיה טיפש.‬
‫תודה, אני מניח.‬
‫היי, עוד דבר אחד.‬
‫אני אקבל תג?‬
‫תקבל אישור מיוחד.‬
‫כן, אבל זה לא מגניב. אני מעדיף תג.‬ ‫-זה אותו דבר.‬
‫רק רציתי להשוויץ.‬
‫אל תיגע בזה.‬
‫נעלת אותה.‬ ‫-תעזוב.‬
‫אני לא יודע מה אתה רוצה שאעשה.‬
‫אתה אמור להיות המומחה,‬ ‫אז אם משהו נראה מוזר,‬
‫משהו שהם פספסו, תודיע לי.‬
‫תפעיל את הקסם.‬
‫זה נהדר. בלי לחץ.‬
‫אנצ'ון אזקר, קורבן "מתח מס' 39".‬ ‫אני לא בטוח איך לבטא את זה.‬
‫הוא נולד בבילבאו וייצר נשקים בטולדו.‬
‫אבל הוא לא ייצר נשקים כמו טוני סטארק.‬
‫הוא ייצר העתקים של נשקים מסרטים, נכון?‬
‫כלומר, "נשקי אספנות"?‬ ‫-כן.‬
‫לדוגמה, זאת החרב של קונאן.‬
‫כל חרבות הקטאנה מ"להרוג את ביל",‬ ‫האטורי האנזו.‬
‫וזה הגרזן מ"סליפי הולו".‬
‫וכמובן, "קרח",‬
‫חרבו של נד סטארק מ"משחקי הכס".‬
‫היא לא נקראת ככה בסדרה, רק בספרים.‬ ‫הם תמיד יותר טובים.‬
‫אני מוכר הרבה מהפנינים האלה בחנות שלי.‬
‫כמו זה, חרבו של לאונידיס…‬
‫חומרים איכותיים.‬
‫חכה.‬
‫יש פה משהו מוזר.‬
‫מה יש?‬
‫הגרזן הזה.‬
‫כל הסט, ללא הגרזן, הוא מ"שר הטבעות".‬
‫אתה בטוח?‬
‫כן.‬
‫טוב, אלא אם לפיטר ג'קסון יש סצנות שנמחקו‬ ‫עבור גרסה מורחבת ביותר.‬
‫כן, אני בטוח.‬
‫אפשר...?‬ ‫-אל תיגע.‬
‫זאת טביעת אצבע שלמה רביעית שמצאתי.‬
‫נראה שהוא השתיל אותן שם בכוונה.‬
‫זה מוזר מאוד.‬
‫רוצחים לא חותמים על עבודתם.‬ ‫הם מרושעים, אבל לא טיפשים.‬
‫כל הרעיון של רוע... הם פשוט חולים.‬
‫זה טוב.‬
‫קדימה, צא לסיבוב או משהו.‬
‫מה לגבי התוצאות?‬
‫אתה חושב שזה CSI?‬ ‫שמכניסים טביעות אצבע וזה הכול?‬
‫לתוכנה ייקח קצת זמן למצוא התאמה.‬
‫אתה לא רוצה ללכת למקום כלשהו?‬
‫טוב, אני לא ממש רוצה...‬
‫- פלאנט קיי – קומיקס -‬
‫- ניל אוניל נגד זינקו -‬
‫לא! דמבלדור וגרינדלוולד הזדיינו.‬ ‫בטוח כשם שלונה לאבגוד היא רייבנקלו.‬
‫- "היו מספרי הסיפורים של חייכם" -‬
‫- ילואו האונד -‬
‫- גלקסי קומיקס – הצלבן -‬
‫ואל!‬ ‫-לעזאזל!‬
‫סליחה. הנה, זה בשבילך.‬
‫הכנתי כל אחר הצהריים עוד מקורות נסתרים‬ ‫שיכולים לעזור לך.‬
‫נשארו חוברות על המדף?‬
‫מה? ממש צמצמתי את זה.‬
‫נפטרתי מכל דבר שקשור לקסם.‬
‫ד"ר סטריינג', ד"ר פיית.‬
‫נפטרתי ממה שקשור לאלים,‬
‫כמו וונדר וומן או ת'ור.‬
‫גרין לנטרן, הוא מועמד ראשי?‬
‫עם טבעת ירוקה ומעט דמיון...‬
‫היי! נו, באמת!‬
‫תשתקו ושימו לב.‬
‫הקול נשמע מוכר.‬ ‫-לא משלמים לי מספיק כדי…‬
‫זה חדר רב־תכליתי.‬
‫בשני, משחקים מג'יק . בשישי, וורהאמר.‬ ‫היום, קוספליי.‬
‫מה?‬ ‫-קוספליי.‬
‫תחפושות.‬
‫אנימה וכל מיני.‬
‫זאת היא?‬ ‫-כן.‬
‫אז היא חנונית?‬
‫לאחר שזה נאמר,‬ ‫אני ושיערי הארוך הקסום מכריזים‬
‫שהשיעור נגמר.‬ ‫-אלוהים!‬
‫מסיבת יום השנה. בשישי.‬
‫אם אתם צריכים עזרה,‬ ‫דברו או שתקו לעד, טוב?‬
‫התלמידים שלה לא משהו.‬
‫הם לא יכולים לתפור עם האצבעות השמנות שלהם,‬ ‫אז היא מסיימת את התחפושות שלהם.‬
‫היא מרוויחה המון.‬
‫מה שאני לא רוצה, פליפה,‬ ‫זה שיחות ברגע האחרון,‬
‫"תתפרי לי תחפושת‬ ‫של סקרלט וויץ' מ'הנוקמים'".‬
‫תחזיק.‬ ‫-זה לא יקרה, מותק.‬
‫לאחר שזה נאמר...‬ ‫-מרוויחה קצת מהצד?‬
‫חבר'ה, אתם משוחררים.‬
‫אני לא מבין למה עליי לעבוד עם חורחה,‬ ‫אם את מומחית באותה מידה.‬
‫סליחה, אבל מעולם לא קראתי שום קומיקס.‬
‫אני רק צופה בסרטים,‬ ‫סדרות אנימה ועושה קוספליי.‬
‫אז את בחורה נורמלית לגמרי.‬
‫רגע, אני רוצה לראות את זה.‬
‫ולמה זכינו, חנונים מסכנים שכמותנו,‬ ‫בעונג שבנוכחותך, בלש?‬
‫תן לי לנחש, אתה מסתפר באזור.‬
‫לא, הבוסית שלי אמרה‬ ‫ש"בורותי בנושא מדהימה".‬
‫אז באתי לפה לחקור.‬
‫אז הבוסית שלך בטח שמחה מאוד.‬
‫עכשיו עליך רק ללמוד לקרוא.‬
‫סליחה, את לא קצת מבוגרת מכדי להתחפש?‬
‫אתה לא קצת שמוק מכדי...?‬
‫אתם יכולים להזדיין מפה, לעזאזל?‬
‫מה הקטע שלך?‬
‫אתה לא חושב שזו תחפושת?‬
‫לובש חליפת וונאבי שוטרים זולה משנות ה־90,‬
‫מגולח, עם תספורת של ילד עשיר?‬
‫אתה לובש תחפושת,‬
‫בלש.‬
‫אתה מחופש בדיוק כמונו,‬
‫אבל יש הבדל קטן.‬
‫התחפושת שלך...‬
‫מעפנה.‬
‫ואלאר מורגוליס לכולם, חוץ מהבחור בחליפה.‬
‫הוא מקבל דרקאריס.‬
‫תשתקו.‬
‫אני פה לחקור רצח.‬ ‫אני לא מפסידן כמוכם, אז תיזהרו.‬
‫אתה תיזהר.‬
‫תבין, פליפה הוא רופא שיניים.‬
‫לטוניו יש בית מרקחת.‬
‫פהפה הוא רשם מקרקעין.‬
‫איזבל היא שופטת.‬
‫ואני לא מכיר אותו כי הוא לא קונה כלום.‬
‫אני מוריד הכול מהאינטרנט.‬
‫אני גלוואן.‬
‫אני הבעלים של חברת התעופה‬ ‫החשובה ביותר במדריד.‬
‫אני מרוויח בחודש‬ ‫יותר ממה שאתה בשנה.‬
‫ו... הנה זה.‬
‫זאת המכונית שלי.‬
‫במה אתה נוהג?‬
‫בבקשה.‬
‫אתה צריך לשלם על הקומיקס, ואל.‬
‫כמה?‬
‫מאה ארבעים וחמישה אירו. אשראי?‬
‫מה זאת אומרת, 145 אירו?‬
‫מי ישלם על זה 145 אירו, לעזאזל?‬
‫אולי אנשים לא מפסידנים.‬
‫בטח קראת בשמות לילדים בביה"ס‬
‫ושכבת עם הבחורות הכי שוות.‬
‫אבל אני מצטער. לא כאן.‬
‫בחנות שלי,‬
‫אתה החנון.‬
‫אתה לא מכיר אותי. אין לך מושג מי אני.‬
‫תראו כבוד. זה השותף שלי.‬ ‫אם אתם רוצים ללעוג לו, תקנו משהו.‬
‫אני מוריד הכול.‬
‫- גראסמן -‬
‫- קיכלי לבן -‬
‫- גרין וורלוק -‬
‫- פרופסור רעל -‬
‫זה כל כך גרוע?‬
‫בנדיס כתב אותו?‬
‫לא יודעת מי זה,‬
‫אבל הביקורות עליו בחנות גרועות.‬
‫מה אתה עושה כאן?‬
‫אכלת ארוחת ערב לבד‬
‫ליד השולחן שלך?‬
‫מה את רוצה?‬
‫הקטע עם הגרזן עבד.‬
‫ברוגרה התקשר. יש לנו חשוד.‬
‫תזיז את התחת.‬
‫אז, בחור בשם ג'ורדי פורום,‬ ‫כבאי בעל היסטוריה של פירומניה.‬
‫הוא הצית את האש בגליסיה. שבעה אנשים מתו,‬
‫והמטומטם שכנע את המושבעים‬ ‫שזו הייתה רשלנות פלילית.‬
‫אז הוא ישב בכלא קצת יותר מחודש.‬
‫הוא גר ליד פארק רטירו. הנה המידע.‬
‫אגיע לשם כשאסיים עם הניירת.‬
‫אל תשכח לאסוף את חורחה.‬
‫נכון שזה מרגש, ואל?‬
‫הגיבור והשוליה שלו נוסעים למחבוא של הנבל.‬ ‫אנחנו רק צריכים פסקול.‬
‫תנקה את זה.‬
‫את מה?‬ ‫-את כל זה.‬
‫הנה זה.‬
‫לא צרבתי דיסק כבר שנים,‬ ‫אך בגלל שזה מה שיש לך במכונית...‬
‫קלוט את זה.‬
‫"באטמן"‬
‫כבה את הזבל הזה.‬ ‫-בחייך, ואל.‬
‫אתה יודע שאנחנו רודפים אחרי רוצח?‬
‫כמובן שכן.‬ ‫-אז תתבגר, לעזאזל!‬
‫אתה מדבר על קומיקס מזדיין.‬
‫גיבורי־על הם מגוחכים. הם נועדו לילדים.‬
‫הם לא רק לילדים. יש גם למבוגרים.‬ ‫שמעת פעם על "השומרים"?‬
‫שימצצו השומרים!‬
‫מה היית אומר לגיבור־על אם היית נתקל בו?‬
‫לא, תגיד לי. מה היית אומר?‬
‫"היי, סופרמן. אני אדם בוגר עם ציצים,‬ ‫ולובש חולצות של ילדים."‬
‫הוא בטח היה מתרשם.‬
‫למה אתה שונא גיבורי־על כל כך?‬ ‫-אני לא. זאת לא הנקודה.‬
‫מגיע זמן שמספרים לילדים,‬
‫"שלושת האמגושים לא אמיתיים.‬ ‫סנטה קלאוס לא אמיתי.‬
‫פיית השיניים המזדיינת לא אמיתית".‬
‫אך איש לא אומר, "גיבורים הם לא אמיתיים".‬
‫אף אחד לא בא להציל את אהוביך.‬ ‫למדתי את זה בגיל צעיר.‬
‫הייתי פופולרי בביה"ס כי הייתי עליז.‬
‫ביה"ס לא היה מהנה גם לילדים שמנים.‬
‫חטפתי מכות כל יום...‬
‫עד שאחי התחיל ללוות אותי לביה"ס.‬ ‫אז שאר הילדים קיבלו את מה שהגיע להם.‬
‫אתה ואחיך הייתם קרובים?‬ ‫-לא.‬
‫הוא רב עם שלושה ילדים כי הם קיללו אותי‬ ‫ואז קרא לי "שמן דובון" בדרך הביתה.‬
‫זה מה שאחים עושים?‬
‫לא יודע.‬
‫מעולם לא היה לי אח.‬
‫סליחה.‬
‫אני הבלש דויד ולנטין. מה קורה?‬
‫יוצא עשן מהארובה כבר יומיים,‬
‫ועכשיו הוא נכנס לדירות האחרות.‬
‫התקשרו אלינו כדי לבדוק מה קורה כי...‬
‫גברתי, בבקשה.‬
‫כולם להתרחק, לעזאזל. תתרחקו.‬
‫מה הקטע?‬
‫צריך לחכות עד שנקבל צו.‬
‫תן לי לנסות.‬ ‫-לא, חורחה.‬
‫ואל.‬ ‫-אתה לא הולך... לא, בוא לפה!‬
‫הסוכן חורחה אליאס גליארדו,‬
‫אני צריך להיכנס לשם מיד.‬ ‫-מה אתה אומר.‬
‫חכה רגע.‬
‫גליארדו?‬
‫אתה "שמן דובון"?‬
‫זה שמן דובון!‬
‫שמן דובון!‬ ‫-היי. מספיק.‬
‫"מספיק"?‬
‫היי.‬
‫מה קורה שם? בואו נראה.‬
‫נורמה סלימנדיס, ראש מחלק רצח.‬
‫אדוני השוטר,‬ ‫אתה יכול להסביר למה האנשים שלי בחוץ?‬
‫כבר אמרתי לבלש שלך‬
‫שאנחנו מחכים לצו של שופט.‬
‫אתה צודק.‬
‫העניין הוא, הוא חדש. הוא רק עבר לפה‬
‫ועדיין לא יודע איך הדברים מתבצעים.‬
‫היי. הדלת פתוחה.‬
‫משטרה!‬
‫משטרה! תחפשו בדירה!‬
‫קדימה!‬ ‫-תחפשו בכל הדירה, לעזאזל!‬
‫קדימה! משטרה!‬
‫קדימה!‬
‫לעזאזל, קר פה!‬
‫קדימה!‬
‫קדימה, זוזו!‬
‫פנוי!‬
‫אני לא רואה כלום.‬
‫לעזאזל, אני קופא פה!‬
‫פרז!‬ ‫-אני בדרך!‬
‫קדימה!‬ ‫-שם!‬
‫קדימה!‬
‫זוזו אחורה!‬
‫מה זה?‬
‫שמעתם את זה?‬ ‫-כן.‬
‫מאיפה זה בא?‬
‫אתה יכול לרדת ממני?‬
‫כמובן, כן.‬
‫מעולה. תגן על הבחורה החתיכה,‬ ‫ושהשמן יזדיין.‬
‫תשתוק!‬ ‫-תירגע. זה ההבדל בטמפרטורה.‬
‫זה מה שגרם לפיצוץ. קפוא פה,‬ ‫אבל יחידות הקירור מפיצות הרבה חום.‬
‫קדימה.‬
‫זוזו.‬
‫יש שם משהו!‬
‫ג'ורדי פורום!‬
‫אתה עצור באשמת הרצח‬ ‫של בלבינו בלזקז ואנצ'ון אזקר!‬
‫הוא נשרף בחיים!‬ ‫אנחנו צריכים לשבור את הזכוכית!‬
‫רגע! חייבים לחשב את הלחץ בפנים‬
‫ולהבין אם...‬
‫הוא מת.‬
‫זה ברור, לא?‬
‫זה סיפור המקור של פיירמן‬ ‫מ"ארבעת המדהימים".‬
‫הלפיד האנושי.‬
‫חורחה.‬
‫כן, זה מארוול קומיקס מס' 1.‬
‫סיפור המקור של הלפיד האנושי,‬ ‫אבל לא זה שאתה מכיר.‬
‫זאת לא הדמות מארבעת המופלאים.‬
‫הלפיד הקלאסי הוא אנדרואיד‬ ‫שמתלקח כשהוא בא במגע עם אוויר.‬
‫אבל הוא לא מת כי הוא רובוט.‬ ‫הוא לא ממש בחיים.‬
‫הוא חי!‬ ‫-תעזוב אותו!‬
‫חורחה!‬
‫הוא בסדר?‬
‫המטומטם הזה התעלף.‬
‫מה זה החרא הזה, לעזאזל?‬
‫לכל הרוחות המזדיינות!‬
‫אימתנו שזה ג'ורדי פורום.‬
‫באמצעות השיניים.‬
‫ותראו את זה.‬
‫כמעט כל העור נדבק לחליפה‬
‫כשמנסים להוריד אותה. רואים?‬
‫זה כמו לקלף ענב. תראו.‬
‫מלא דם.‬
‫זה נראה כמו משהו מ"גאנץ" או "ברזרק".‬
‫ברוגרה, בבקשה תגיד משהו שאוכל להבין.‬
‫העניין הוא שכל הנוזלים בתוכו התחילו לרתוח.‬
‫עיניו התבשלו בארובות,‬
‫והוא איבד חומר אפור דרך האף והאוזניים.‬
‫מה לגבי החליפה?‬
‫כן, החליפה שמרה על קור הגוף שלו‬
‫והוא אכל ושתה דרך צינורות.‬
‫זה היה כמו ניסוי‬
‫כדי לראות כמה זמן הוא יוכל לחיות‬ ‫תחת תנאים קיצוניים כאלה.‬
‫כמה זמן הוא שרד?‬
‫בהתחשב בחומרת הכוויות והיעדר הנמקים,‬
‫החישוב שלי הוא שהוא התבשל בחיים...‬
‫כשלושה ימים.‬
‫על חום נמוך.‬
‫טוב...‬
‫בסדר.‬
‫מה עכשיו, בלש?‬ ‫-סליחה?‬
‫בסדר.‬
‫אני יכול לאתר את ציוד הקירור‬
‫או מה שזה לא היה.‬
‫אבל ג'ורדי פורום כנראה קנה אותו,‬ ‫אז לא יהיה לנו כלום.‬
‫אז אני אלך הביתה, אתקלח‬ ‫ואלבש משהו שלא מסריח כמו איש שמן ומיוזע.‬
‫זו הפעם הראשונה שאתה לובש משהו שאני אוהבת.‬
‫אם זה היה במידה, זה היה…‬
‫מושלם.‬
‫את באמת מתבדחת עכשיו?‬
‫היה לנו חשוד, ועכשיו הוא מת.‬
‫והשוטר היחיד שיכול היה לעזור לי‬ ‫אולץ לפרוש.‬
‫אל תתחיל.‬ ‫-כן!‬
‫אני זקוק לניסיון, לחזון...‬ ‫-אל תגזים.‬
‫ולנקודת המבט שלו. נורמה,‬ ‫-אין מצב. היום זה יומו האחרון.‬
‫את מפרה את הכללים כל הזמן.‬ ‫למה את כל כך נוקשה לגבי זה, לעזאזל?‬
‫כי לקוזמה יש סרטן, לעזאזל.‬
‫איזה מין סרטן?‬
‫מהסוג שאי אפשר לרפא.‬
‫לא עבדת איתו הרבה,‬
‫אבל ראית איך הוא.‬
‫הוא לא רוצה כימותרפיה או שום דבר אחר.‬
‫חורחה יודע?‬
‫לא, הוא לא סיפר לו.‬
‫חייבים לספר לו.‬
‫אל תחשוב על זה.‬
‫זה יהרוס אותו. אתה לא רואה שהוא ילד?‬
‫הוא לא היה מוכן לאבד את אחיו.‬ ‫איך לדעתך הוא יתמודד עם מות אביו?‬
‫את לא יכולה להחליט את זה.‬ ‫-למה לא?‬
‫הם מצאו את זה‬ ‫במהלך הבדיקה שלו בתחנת המשטרה,‬
‫ואני ביקשתי את הדוח.‬
‫אחרת, איש לא היה יודע.‬
‫הכרחתי אותו לפרוש מוקדם,‬ ‫כדי שהוא ינוח וייקח זמן ליהנות מהחיים.‬
‫מובן?‬
‫חושבת שהוא ייהנה יותר בבית מאשר לעזור לנו?‬
‫כן.‬
‫שוטרים לעולם לא פורשים.‬
‫מוות הוא הפרישה היחידה עבור שוטרים.‬
‫ראית יותר מדי סרטים.‬
‫התאמנת על זה?‬
‫אתמול, בחדר הכושר.‬
‫ובכן, זה נשמע מצוין.‬
‫הפלת אותי מהרגליים.‬
‫ואל.‬
‫אז...‬
‫תקפיץ אותי הביתה? הרכבת סגורה.‬
‫אני בא.‬
‫היי, איזו הפתעה.‬
‫באתי בזמן לארוחת צהריים?‬ ‫-בוודאי.‬
‫תראה מה חורחה העצלן עושה.‬ ‫הוא בסוף המסדרון.‬
‫הנה.‬ ‫-תודה רבה.‬
‫הארוחה כמעט מוכנה.‬
‫- ספייס מאנקי -‬
‫חורחה.‬
‫"כבד את הווייב שלי‬ ‫אנחנו לא זהים, אתה ואני‬
‫ראפ מעורר מיני"‬
‫אלוהים.‬
‫כמה הוא בזבז על כל זה?‬
‫בובות קטנות...‬
‫- אתה לא תעבור -‬
‫אתה טיפש? למה לא דפקת?‬
‫דפקתי, צעקתי וזרקתי עליך עט.‬
‫הארוחה מוכנה.‬
‫בחיים אל תפתח את הדלת הזו שוב.‬
‫חורחה...‬
‫זו סדרה מיוחדת.‬
‫אני רואה.‬
‫קוזמה, ראיתי את התמונה של בנך הבכור.‬
‫אתה בטח ממש גאה בו.‬
‫הוא מת...‬ ‫-כמו גיבור.‬
‫מצחיק שכולם אומרים את אותו החרא.‬
‫אלוהים, חורחה.‬
‫תהיה אסיר תודה שהיה לך אח כמוהו.‬
‫הייתי מסתפק באחד‬ ‫שלא היה מכה אותי בזמן שהייתי קורא.‬
‫הוא רק רצה שתפסיק לקרוא קומיקס‬
‫ותצא לשחק עם הילדים האחרים.‬
‫לא הייתי מתנגד לאבא שהיה אומר משהו.‬
‫ממש חצוף מצדך להתלונן על אבא שלך.‬
‫לך אין את הבעיה הזו, נכון? מה קרה לשלך?‬
‫אני יודע שהם מתו, אבל איך?‬
‫לעזאזל, חורחה אליאס!‬ ‫-לא, זה בסדר.‬
‫זה בסדר.‬
‫אם אתה חייב לדעת...‬
‫הייתי בן שמונה.‬
‫ידעתי שזה יום מיוחד כי בגדיי היו חדשים.‬
‫חזרנו מהקולנוע, ומישהו תקף אותנו.‬
‫הוא רק רצה כסף.‬
‫הוא איים על אמי עם מזרק,‬
‫ואבי רצה להגן עליה.‬
‫לאיש היה אקדח.‬
‫אחר כך גיליתי שהוא גנב אותו‬ ‫מהמשמר האזרחי… באותו היום.‬
‫והוא ירה.‬
‫אימא שלי התחילה לצרוח,‬
‫והוא הרג אותה כדי להשתיק אותה.‬
‫מעולם לא מצאו אותו.‬
‫אני רק זוכר שהרגשתי מלוכלך.‬
‫לאימא שלי היה...‬
‫היא הבטיחה שלא אתלכלך, ו...‬
‫לפעמים אני מרגיש שאני מכוסה בדם הזה.‬
‫בכל מקרה,‬
‫דיברתי יותר מדי.‬
‫זה הסיפור. בבקשה.‬
‫"בבקשה"? ברצינות?‬
‫אתה צוחק.‬
‫מה זאת אומרת?‬ ‫-מתוך סקרנות,‬
‫אי פעם הסתכלת על התיק של ההורים שלך?‬
‫ובכן, לא.‬
‫אסור להסתכל בתיקים אישיים.‬
‫זין על זה.‬
‫אבא, הארוחה הייתה מעולה, אך עליי ללכת.‬
‫חורחה.‬
‫חורחה!‬
‫תתקשר לנורמה.‬
‫מה? למה?‬
‫בן, פשוט תתקשר אליה.‬
‫טוב, זה היה ב־1989.‬
‫זה יכול לקחת נצח, חבר'ה.‬
‫אל תתבכייני.‬ ‫היית בבית ותפרת תחפושת של נארוטו.‬
‫אני בטוח שזה יותר כיף.‬
‫שתוק,‬
‫כי אם מישהו ימצא אותי כאן,‬
‫מחפשת בתיקים אישיים, לבושה כמו ארנב,‬
‫אני אהיה עמוק בחרא.‬
‫אתה ראש מחלק הרצח.‬
‫צריך רק למלא טופס כדי להיכנס לפה.‬
‫לבקש רשות זה משעמם.‬
‫זה מוציא מזה את כל הכיף.‬
‫- זוג צעיר נהרג מול בנם -‬
‫היי, הנה זה.‬
‫תראי לי.‬
‫תראה.‬
‫תראי לי.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫מה?‬
‫תראו, זו רשימה של החפצים‬ ‫שנמצאו בזירת הפשע.‬
‫היה גזיר עיתון עם מילה ומספר.‬
‫בלשי מס' 33.‬
‫זה מקומיקס, נכון?‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫קומיקס בלשי מס' 33 היה הראשון‬ ‫עם סיפור המקור של באטמן.‬
‫תומאס ומרתה ויין יוצאים מהקולנוע ו...‬
‫נרצחים לעיני בנם.‬
‫אתה צוחק, נכון?‬
‫הוא היה נרקומן.‬
‫אף אחד.‬
‫אנחנו אפילו לא יודעים איך הוא נראה‬ ‫או אם הוא עבד לבד.‬
‫הייתי שם.‬
‫זה בלתי אפשרי.‬
‫זה לא ייתכן.‬
‫זה לא ייתכן, אלוהים.‬
‫זה לא ייתכן, לעזאזל!‬
‫זה לא ייתכן!‬
‫זה בלתי אפשרי!‬
‫דויד...‬
‫אלה כמה אפשרויות לפשעים עתידיים.‬
‫שאגיד לכם מה זה אומר, או...?‬
‫עזוב.‬ ‫-כן.‬
‫לא.‬
‫אנחנו לא יודעים כמה פשעים נשארו לו‬ ‫או את הסדר שלהם.‬
‫גם אם היינו יודעים, זה לא היה עוזר.‬
‫היה קל יותר‬ ‫אם ההשראה הייתה מגיעה משבעת החטאים.‬
‫אין מצב שזה כ"כ קשה.‬
‫אנחנו מחפשים מפסידן שמן‬ ‫שאובססיבי לכל גיבור־על.‬
‫לא כל גיבור־על.‬
‫עד כה, כל סיפורי המקור שהוא בחר‬ ‫הם מתור הכסף והזהב.‬
‫קומיקס די ישן.‬
‫ואל תהיה בטוח שהוא מפסידן.‬ ‫הוא השיג מכונת השתלה,‬
‫ציוד קירור יקר מאוד,‬
‫נדל"ן... שקט.‬
‫הבחור הזה מחרבן כסף.‬
‫טוב, בסדר. אז אנחנו מחפשים חנון עשיר‬ ‫שאוהב קומיקס ישן.‬
‫זה לא משנה כלום.‬
‫רגע.‬
‫כן.‬
‫זה משנה דברים. בוא איתי, ואל.‬
‫לאן?‬ ‫-פשוט בוא.‬
‫נורמה, דרך אגב...‬
‫תכבי את האור כשאת סוגרת.‬
‫בסדר. נתראה, בני זונות.‬
‫מסכה?‬
‫היי, פאקו. זה חורחה אליאס.‬
‫כן, בטח.‬
‫סיסמה או חידה?‬
‫לא יודע מה הסיסמה. חידה.‬
‫זה נראה כמו זהב.‬
‫בננה. התשובה...‬ ‫-מה?‬
‫אתה עם מישהו? מי שם?‬
‫אף אחד, רק החבר הטיפש והמעצבן שלי.‬
‫אם אתה משקר לי...‬ ‫-לא.‬
‫התשובה היא…‬
‫מו, אלדברן, סאגה,‬
‫מסכת מוות,‬
‫איוליה, שאקה, דוקו,‬
‫מילו, איולוס, שורה,‬
‫קאמוס ואפרודיטה.‬
‫אבירי גלגל המזלות שנראים זהובים.‬
‫התשובה הייתה בננה.‬
‫פאקו סגר את החנות ומוכר חוברות שלא כחוק.‬
‫הוא מאוד מפחד מאנשים, אז תן לי לדבר.‬
‫שלום.‬
‫חורחה, חורחיטו אליאס...‬
‫אתה בטח צריך משהו‬
‫חשוב מאוד אם באת אל "מסכה".‬
‫מי החבר הקטן שלך?‬
‫עליי לדעת למי יש את החוברות האלה.‬
‫חתיכת אוסף.‬
‫רק בתי מכירות פומביות‬ ‫יכולים לספק את המידע הזה.‬
‫או חנויות עם רישיון אותנטיות.‬
‫לך יש את הרישיון.‬
‫היה לי. אם אשתמש בקוד שלי עכשיו,‬
‫אנשים ידעו שאני עדיין עובד.‬
‫המידע הזה יעזור לנו לעצור רוצח.‬
‫אנשים מתים.‬
‫אני לא...‬
‫שם זין.‬
‫אנשים מוערכים יתר על המידה.‬
‫כשאנשים יתחילו להרוג חתולים,‬
‫תודיעו לי.‬
‫נשלם לך. כמה?‬
‫חורחה...‬
‫אנחנו לא נשלם ל...‬
‫תשתוק.‬
‫מה אתה רוצה?‬
‫ניל אוניל?‬
‫זינקו נגד ניל אוניל,‬
‫חתום על ידי כל הדמויות על הכריכה.‬
‫גנבת אותו ממני.‬ ‫-זכיתי בו במכירה פומבית.‬
‫כן, בטח. מה שתגיד.‬
‫זה המחיר.‬
‫בסדר?‬
‫בסדר.‬
‫מה קורה פה, לעזאזל?‬
‫נראה שאתה מוכר את נשמתך לשטן.‬
‫יש תיעוד של הבעלים של כל קומיקס.‬
‫זה נקרא סיגל־שוסטר אלמנך.‬
‫יש חוברות ספציפיות,‬
‫כמו סופרמן מס' 1,‬ ‫שעולות יותר ממיליון דולר.‬
‫מיליון?‬
‫כל החוברות שבהן הרוצח משתמש‬ ‫עולות לפחות חצי מיליון.‬
‫אבל קניתי אותן בחנות שלך בעצמי.‬
‫אני מדבר על הקומיקס האמריקאי המקורי.‬
‫הן פורסמו לפני 60, 80 שנה.‬
‫אולי הרוצח קנה אותן והן באלמנך.‬
‫לא שווה לנסות?‬ ‫-למה לעזאזל לא...?‬
‫בספרד,‬
‫יש רק אדם אחד...‬
‫עם ארבעת הגיליונות האלה.‬
‫ואיפה הוא?‬
‫מדריד.‬
‫תודה.‬
‫תתחפפו. מאוחר, זמן לארוחת ערב.‬
‫ואז אני הולך לאונן.‬
‫ויקטור ויד!‬
‫לפי גוגל, הוא יזם ונדבן.‬
‫צריך ללכת ל...‬
‫מה קרה?‬
‫אני זה הוא, נכון?‬
‫אני אגמור כמוהו.‬
‫מה?‬ ‫-כמו פאקו.‬
‫לבד, מוקף בחתולים.‬
‫זו הגרסה שלי ל"העתיד שהיה".‬
‫תפסיק. יש לך את אבא שלך.‬
‫מה אם הוא יחלה?‬
‫האנשים בחנות?‬ ‫-הם לא אוהבים אותי.‬
‫נורמה תמצא חבר...‬
‫כי היא מחבבת מישהו? היא מחבבת מישהו?‬
‫היא תעזוב את החנות.‬
‫יש לך אותי, לא?‬
‫אנחנו חברים.‬
‫באמת?‬
‫כמובן.‬
‫קדימה. אקח אותך הביתה. אבא שלך ודאי מודאג.‬
‫מה עם ויקטור ויד?‬ ‫-קודם צריך לספר לנורמה.‬
‫נבקר אותו מחר. בוא.‬
‫קדימה.‬
‫תודה רבה, באמת.‬
‫כאן סי־45. אני זקוק לכתובת.‬
‫דבר.‬
‫קוראים לו ויקטור ויד.‬
‫"קודם צריך לספר לנורמה."‬
‫הוא חושב שאני טיפש?‬
‫- נורמה -‬
‫- גלו את החיים במדריד!‬ ‫ארגון סורקו -‬
‫- מארוול 1 -‬
‫- פנטזיה 15 -‬
‫- מתח 39 -‬
‫- בלשי 33 -‬
‫הנה ויקטור ויד.‬
‫הוא לא האיש שחיפשת?‬
‫תודה לאל שהוא מת. אחרת היית בצרות צרורות.‬
‫לגיבור צריך להיות ראש צלול.‬
‫גיבורים לא קיימים, חתיכת פסיכופת!‬
‫נכון. אתה לא גיבור!‬
‫עם זאת, פתרת את החידה‬ ‫ומצאת את מקום המחבוא של הנבל.‬
‫אין כאן נבל, רק מישהו מטורף!‬
‫כן, יש פה מישהו מטורף. אבל זה לא אני!‬
‫אני מתנצל על הגז מעורר ההזיות ששאפת.‬
‫אבל להרחיב אופקים‬ ‫יעזור לך ללמוד את הלקח שלך.‬
‫אם תהרוג אותי, לפחות תגיד לי מי אתה.‬
‫אתה יכול לקרוא לי‬
‫פרופסור נובארו!‬
‫פרופסור נובארו! מה זה?‬
‫"נובארו" זה השם שלי.‬
‫"פרופסור" זה הייעוד שלי.‬
‫עליי ללמד אותך הרבה דברים.‬
‫אתה יודע למה לא הצלחת לנצח אותי?‬
‫כי אתה רק אדם!‬
‫עליך ללמוד להיות יותר.‬
‫גם אם זה יכאב!‬
‫אז היום הוא יום המזל שלך.‬
‫כי אני יותר מאדם.‬
‫אני בת אדם.‬
‫תתרחק ממנו.‬
‫ואם לא?‬
‫זאת שאלה מטופשת. אני אדפוק לך כדור בראש.‬
‫לעזאזל!‬
‫לא היה שם אף אחד.‬
‫זהו, כמו הקודם.‬
‫נתראה.‬ ‫-בסדר.‬
‫שתי דירות נוספות היו מאוכלסות,‬ ‫אבל בצד השני של הנכס.‬
‫אז אף אחד לא ראה כלום.‬
‫הוא עשה מה שהוא רצה כל הזמן הזה.‬
‫תודה שחיפית עליי.‬
‫תודה לי בכך שלא תעשה שטויות שוב.‬
‫לא היה זמן לספר לאף אחד.‬
‫אתה חושב שהמשטרה טיפשה?‬ ‫באת לבד כי רצית להרוג אותו...‬
‫זה לא נכון.‬ ‫-בטח. זה אסור.‬
‫בחיים אסור לך לרדת לרמה‬ ‫של בני הזונות האלה.‬
‫תקעקע את זה במוח שלך.‬
‫אני מרגיש כאילו חטפתי מחבט בייסבול בראש.‬
‫זה פחות או יותר מה שקרה.‬
‫אני זוכר פני מתכת. מפלצת.‬
‫זה הגז שמדבר.‬
‫זה היה בחור במסכה.‬
‫המפלצת הרגישה לי אמיתית.‬
‫זה היה רק אדם.‬
‫נובארו.‬
‫הוא קרא לעצמו "נובארו".‬
‫הוא אמר משהו על היותי "רק אדם".‬
‫אני חושב שהוא השתמש בי כמגן…‬ ‫ואת עדיין ירית בו.‬
‫אני?‬
‫זה עדיין הגז שמדבר.‬
‫את בטוחה?‬
‫למה שאעשה את זה?‬
‫אצטרך להיות משוגעת.‬ ‫אתה חושב שאני משוגעת? תראה לי.‬
‫אני פה.‬
‫למה הוא לבוש ככה, לעזאזל?‬
‫כי היום מתקיימת מסיבת יום השנה.‬
‫בעוד כ...‬
‫ארבע־עשרה שעות?‬
‫מדדתי אותה אתמול בערב,‬ ‫ואני לא מצליח להוריד אותה.‬
‫אני לא מגיע.‬
‫טוב, איברה. חדשות טובות, בבקשה.‬ ‫מה ידוע לנו על ויקטור ויד?‬
‫הבניין שייך לו.‬ ‫בדקנו את החשבונות שלו. הוא היה מיליונר.‬
‫לפני כמה שנים,‬ ‫הוא בזבז חצי מהונו על רכישות ראוותניות.‬
‫החצי השני נמשך לאט במזומן.‬
‫נבדוק את נכסיו‬ ‫כדי לראות אם הרוצח השתמש בהם כמסתור,‬
‫אבל יש המון.‬ ‫יש לו אפילו אחוזה במרכז מדריד.‬
‫תתחילו שם.‬
‫שלחנו צוות לבדוק. אין שם כלום.‬
‫בסדר.‬
‫תעדכן לגבי טביעות אצבע, בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫אנחנו מחפשים טביעות אצבע. קדימה.‬
‫- פנטזיה 15 -‬
‫זה מפנטזיה מדהימה מס' 15.‬ ‫סיפור המקור של ספיידרמן.‬
‫- בלתי רגילים 1 -‬
‫זה סיפור המקור של האקס־מן.‬
‫אתה רואה משהו שיוביל אותנו לפשע הבא?‬
‫כמו סיפורי מקור רבים,‬
‫אלה קשורים לרדיואקטיביות.‬
‫לכן מוטנטים נקראים "ילדי האטום".‬
‫אבל...‬
‫אני לא חושב שיש לו פצצת אטום, ואתה?‬
‫- בלשי 33 -‬
‫ריק.‬
‫זה ברוגרה. יש לו משהו על ויקטור ויד.‬
‫בואו נטוס לשם.‬
‫הוא לא אמור להסריח יותר?‬
‫גבר, הוא נחנט. למה אתה מצפה?‬
‫אנחנו לא בטוחים כמה זמן הוא מת,‬ ‫אבל לפחות...‬
‫ארבעה או חמישה ימים.‬
‫אז כל הזמן הזה,‬ ‫מישהו השתמש בזהות של ויקטור ויד.‬
‫המזדיין יותר סבלני‬ ‫ממעריציו של ג'ורג' ר. ר. מרטין.‬
‫והוא הוציא אותו מהפורמלדהיד לאחרונה.‬
‫באשר לפצעי הירי לאחר המוות,‬
‫יכול להיות שזה היה לאימון ירי.‬
‫מאחר שלא מצאתי סימנים לאלימות,‬
‫התחלתי לחפש שאריות רעל. תחזיקו חזק…‬
‫יש שאריות של פולוניום־210.‬
‫ו...?‬
‫אתה צוחק עליי!‬
‫אני יודע.‬ ‫-מה אתה יודע?‬
‫מה קורה, לעזאזל?‬ ‫-אני מצטער.‬
‫לעזאזל עם זה.‬ ‫-נורמה, מה קורה?‬
‫זה רדיואקטיבי. אם מדובר בקרינה,‬ ‫זה עניין של ביטחון לאומי.‬
‫התיק עובר לסוכנות הביון הלאומית.‬
‫יש דרך להסתיר את זה?‬ ‫-אתה משוגע?‬
‫לפני כמה שנים‬ ‫היה עוד מקרה של פולוניום־210.‬
‫כמה דגימות חסרות חשיבות נעלמו.‬
‫מחלקת חקירות פנים התחרפנו.‬
‫אז מה עכשיו?‬
‫זהו?‬
‫לא יודע.‬ ‫-זה נגמר?‬
‫לא יודע.‬
‫למרות ש...‬
‫אני יכול לדחות קצת את הדוח.‬
‫זה לא יהיה חשוד‬
‫אם אחכה עד מחר בבוקר כדי להגיש אותו.‬
‫לא.‬ ‫-כן.‬
‫אסור לאפשר לו.‬ ‫אם הם יגלו, הם יבואו בעקבותיו.‬
‫שיבואו!‬
‫אני רק פותח קורבנות רצח,‬ ‫בזמן שעבריינים יוצאים לחופשי‬
‫בגלל טעויות מנהלה. אז לשם שינוי,‬
‫אני אהיה זה שיפשל אם זה אומר שתתפסו אותו.‬
‫ברוגרה,‬
‫תודה רבה. תודה!‬
‫היי.‬
‫לאן נראה לך שאתה הולך?‬
‫למצוא את השוטר הכי טוב שאני מכיר.‬
‫חכה. שכחת שאני הבוסית שלך?‬ ‫אתה חושב שאתה יכול פשוט ללכת ככה?‬
‫מצטער. שכחתי משהו.‬
‫לא... לזה התכוונתי, אבל...‬
‫בסדר.‬
‫הגיע הזמן שתגיע.‬
‫תיכנס.‬
‫למה הוא הוציא את הגופה מהמסתור?‬
‫זה לא הגיוני.‬
‫הגופה היא סיכון עבורו.‬
‫והוא יכול היה להמשיך להשתמש בזהות‬ ‫הרבה יותר זמן.‬
‫כן. או שהוא עשה טעות,‬
‫או שהוא רוצה‬
‫שנגלה עליו עוד דברים.‬
‫משהו אחר.‬
‫בוא נחשוב.‬
‫השם "ויקטור ויד" מוביל אותנו אל הקיר.‬
‫הקיר אמור להוביל אותנו לשלב הבא.‬
‫לא יודע.‬
‫שלחתי מישהו לחנות החיות‬ ‫היכן שהוא קנה את העכבישים.‬
‫וברוגרה אמר שייקח כמה ימים‬ ‫לאתר את הפולוניום.‬
‫עד אז, כנראה שיהיה מאוחר מדי.‬
‫בן, אני חושב שכבר איחרנו. תראה.‬
‫...האירועים הדרמטיים.‬
‫הקורבן, זכר בלתי מזוהה בן 16,‬
‫נמצא הבוקר‬
‫כשהיריד נפתח.‬
‫הגופה נתלתה מהתקרה משורשי כף היד,‬
‫ולדבריו של שוטר אחד, הייתה עליה העקיצה‬ ‫הכי חמורה שהוא ראה אי־פעם.‬
‫מה נעשה?‬
‫אני הולך למכולת.‬ ‫-מה?‬
‫אני לא יכול לרחרח בתחנה‬ ‫עד שאיברה יגיע לשם.‬
‫מה איתי?‬
‫בכנות, אני חושב שכדאי שתתקשר‬ ‫ליועץ החיצוני שלך. נתראה אחר כך.‬
‫...שורה של תצוגות איומות ברחבי מדריד,‬
‫בזמן שהמשטרה לא הצליחה למצוא...‬
‫זה סיפור המקור של…‬
‫אני יודע. אני לא טיפש.‬
‫משהו נוסף?‬
‫אתה רואה משהו מועיל? יש משהו?‬
‫נהדר. ילד קטן מת היום.‬
‫היום הדוח יעבור לסוכנות הביון‬ ‫ונהיה גמורים.‬
‫ועדיין לא ידוע מה הבן זונה הזה רוצה.‬
‫לא? או שאתה לא רוצה לקבל את זה?‬ ‫-מה?‬
‫נובארו חושב שהוא נבל־על,‬
‫והוא מנסה ליצור גיבור־על. אותך.‬
‫הוא הרג את הוריך לפני 20 שנה,‬ ‫והרציחות החלו כשהגעת למדריד.‬
‫זה לא ברור?‬
‫מכל השטויות שאמרת,‬
‫זאת ללא ספק הכי גרועה.‬
‫נורמה, בבקשה, תחזירי אותנו למציאות.‬
‫אני מסכימה איתו.‬
‫זה מטורף לחלוטין, אבל זה ברור.‬
‫באמת?‬
‫כן.‬
‫בטח כיף לכם להתייחס לחיים‬ ‫כמו למשחק תפקידים,‬
‫אבל אנשים מתים, לא דמויות מקומיקס מזוין!‬
‫דויד, אנחנו לא נעשה מה שהמזדיין הזה אומר.‬
‫אבל עליך לקבל את האמת.‬ ‫-זין על זה. תעזבו אותי, שניכם!‬
‫ידעת שאביך חולה?‬
‫חולה מאוד.‬
‫זה מה שקורה בחיים האמיתיים‬ ‫בזמן שאתם מתחפשים.‬
‫אלוהים.‬
‫אבא.‬
‫מה אתה עושה פה?‬
‫מה אתה לובש, חורחה?‬
‫זה יום השנה לפתיחת החנות.‬
‫אז מה שלומך? אפשר לעזור?‬
‫לא, אל תדאג.‬
‫תן לי.‬ ‫-לא. תעזוב, לעזאזל?‬
‫טוב, תודה.‬
‫אני מצטער, אבא.‬
‫על מה?‬
‫אני מצטער כי התנהגתי כמו מטומטם‬ ‫מאז מה שקרה לחאווי.‬
‫טוב, זה בסדר.‬
‫הייתי רוצה ששניכם תסתדרו טוב יותר.‬
‫קשה מאוד להתחרות ברוח רפאים.‬
‫או בדויד עכשיו.‬
‫חורחה, תפסיק להתחרות.‬
‫אתה כאן.‬
‫ואני חייב לומר שאני גאה מאוד‬ ‫באדם שהפכת להיות.‬
‫גאה מאוד.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫ואחיך...‬
‫אחיך הפך לשוטר כדי לשמח אותי.‬
‫אבל למרות זאת,‬ ‫מעולם לא אמרתי לו שהייתי גאה בו.‬
‫בוא הביתה. אני רוצה שתראה משהו.‬
‫- אתה לא -‬
‫חורחה...‬
‫חכה, חורחה.‬
‫- משטרה -‬
‫אלה המדים של חאווי?‬
‫כן. היה קשה להשיג אותם, אבל...‬
‫הם היו אצלי כל הזמן.‬
‫ו...‬
‫אני לא רוצה שהם יהיו פה.‬
‫אני אקח אותם לחנות‬ ‫כי הם היו שייכים לגיבור.‬
‫הסרתי מהם את עיניי לרגע.‬ ‫-אין בעיה.‬
‫השארת את אחותך.‬ ‫-היא לא רצתה לשחק.‬
‫אל תתחצף. קדימה!‬ ‫-אני תאנוס!‬
‫לא אכפת לי. אתה מהלך על קרח דק.‬
‫תביא לי יד. היי! חכה שם!‬
‫בוא לפה. אח שלך לא יודע מה מצפה לו.‬
‫"באטמן"‬
‫- יום שנה עשירי -‬
‫אסור לך להיכנס.‬
‫למה לא?‬
‫אתה צריך תחפושת.‬
‫זו תחפושת?‬
‫עליי לדבר עם חורחה.‬
‫חורחה אמר לי להכניס רק אנשים עם תחפושות.‬
‫מספיק. הוא פה?‬
‫הוא הלך להביא פיצה,‬
‫והוא השאיר אותי אחראי.‬
‫אני היימדל, השומר של "גשר הקשת בענן".‬
‫תראה, שומר קשת בענן מזדיין,‬
‫נורמה כאן?‬ ‫-לא.‬
‫עדיין לא.‬ ‫היא הכינה לי את התחפושת המדהימה הזו.‬
‫נהדר. זה נפלא. אני שוטר.‬
‫היכנסי.‬
‫מאיזה סרט?‬
‫שוטר אמיתי.‬
‫חורחה שמר לך תחפושת למקרה שתבוא.‬
‫אתה צוחק?‬
‫- משטרה לאומית -‬
‫ערב טוב.‬
‫אין מצב. אתה רוצה שהפסיכית תפטר אותי?‬
‫טובה אחת אחרונה.‬
‫הבאתי לך מרציפן.‬
‫תודה.‬
‫...אז הנאצי לוקח‬ ‫את הגביע הכי יקר שהוא רואה,‬
‫העשוי זהב ויהלומים,‬
‫הוא מחזיק אותו ואומר,‬
‫"זה הגביע של מלך המלכים", ושותה ממנו.‬
‫אבל הוא מפשל בלי שיש לו מושג.‬
‫הוא הופך לשלד שמתפרק, בסדר?‬
‫ואז אינדיאנה מרים‬
‫את הגביע הכי מחורבן שהוא רואה,‬ ‫"זהו גביע של נגר",‬
‫תראה, אני מקבלת צמרמורת. זה מדהים.‬
‫זוכר את הסרט?‬ ‫-לא.‬
‫אתה לא זוכר...?‬ ‫-יש פיצה!‬
‫נדבר עוד אחר כך.‬
‫אני רוצה עם אננס!‬ ‫-אני גווע ברעב!‬
‫אז מצאת את התחפושת.‬
‫גם עדנה מוד לא הייתה מצליחה יותר מנורמה.‬
‫אתה בטח נהנה מזה.‬
‫אתה צריך שם. רעיונות?‬
‫שומר הלילה.‬
‫ברדס צהוב.‬
‫נוכל לדבר בחוץ?‬
‫השם צריך לעורר כבוד‬
‫ולהראות שאינך מפחד להתמודד עם סכנה לבדך.‬
‫בבקשה.‬ ‫-למעשה, אתה לא לבד‬
‫כי אנחנו שלושה.‬
‫זה מסביר את המשולש. אתה הקודקוד של המשולש.‬
‫מושלם, אני איש המשולש.‬
‫לא. אתה קודקוד.‬
‫עכשיו יש לי שם של גיבור־על מזדיין.‬
‫אפשר לדבר בחוץ, בבקשה?‬
‫מה שיש לך להגיד, תגיד פה, ואז תלך.‬ ‫האנימה־קריוקי מתחיל.‬
‫אני צריך אותך.‬
‫בסדר?‬
‫אם יש מישהו שיכול לעזור לי, זה אתה.‬
‫מה עוד?‬
‫אני מצטער.‬
‫תודה.‬
‫אני מקבל את ההתנצלות שלך, וגם אני מצטער.‬
‫נשיקה!‬
‫אמרתי לנורמה שאתה אימפוטנט.‬
‫מה?‬
‫אתם נראים כמו מטומטמים!‬
‫אז לפי התאוריה שלך,‬
‫מה יקרה עכשיו?‬
‫בדרך כלל, אם הנבל לא מקבל את מבוקשו,‬ ‫הוא נוטה להגדיל את ההימור בפשע הבא.‬
‫הוא עובר לפסים אישיים.‬ ‫הוא רודף את אהוביו של הגיבור.‬
‫משפחה, חברים, בני זוג...‬
‫קינגפין ודרדוויל ב"נולד שוב".‬
‫ג'וקר ובאטמן ב"בדיחה רצחנית".‬ ‫-הגובלין הירוק שהרג את גוון סטייסי.‬
‫חבר'ה, זו שיחה פרטית,‬ ‫לא דיון סביב השולחן העגול.‬
‫תזדיינו.‬
‫אין בעיה. אין לי אהובים.‬
‫כן, הבעיה היא שהשוליה‬ ‫הוא תמיד הראשון להיהרג.‬
‫רובין של באטמן מת כל חמש שנים.‬
‫אבל אז הוא חוזר לחיים.‬
‫אין מצב. אתה השוליה שלי ואתה בסדר.‬
‫סוף סוף הודית שאני השוליה שלך.‬
‫לעזאזל, כמובן.‬ ‫-מה?‬
‫נובארו לא חושב שאני השוליה שלך.‬
‫מה?‬ ‫-לא הצלתי אותך באותו יום.‬
‫נורמה.‬
‫אתה תישאר עוד הרבה?‬
‫לא, כמעט סיימתי.‬
‫סלימנדיס תהרוג אותי.‬
‫כן.‬
‫- נכות תמידית‬ ‫ויקטור ויד ולסקו -‬
‫- בקשת העברה -‬
‫- גרזון, דויד ולנטין -‬
‫- ויקטור ויד ולסקו -‬
‫- גרזון, דויד ולנטין -‬
‫כדי שההמתנה שלכם תהיה נעימה,‬ ‫אשיר את השיר מ"משטרת הדרקון".‬
‫איזה חנונית.‬ ‫-מה היא אומרת?‬
‫זה המשיבון הארור שלה.‬
‫- פלאנט קיי – קומיקס -‬
‫נורמה!‬
‫ברצינות? אפילו לא…?‬
‫מה קרה?‬
‫זה קוזמה.‬ ‫-מה קרה?‬
‫הוא הותקף ברחוב. לפני שעה.‬
‫כן?‬ ‫-רגע, תקשיב.‬
‫שלום, גיבור.‬
‫לא היית תלמיד טוב.‬
‫אבל אני אתן לך עוד הזדמנות.‬ ‫-זה נובארו.‬
‫איפה קוזמה?‬ ‫-איפה הוא?‬
‫אל תדאג לגבי הבלש גליארדו. תקשיב לי.‬
‫מה קורה?‬
‫מה לעזאזל?‬
‫מה עשית?‬
‫יופי. אני מניח שהפולוניום בלימונדה‬ ‫התחיל להשפיע.‬
‫זאת הלימונדה.‬
‫טוב, שאף אחד לא ישתה מהלימונדה!‬
‫אתה הבאת אותה, חורחה?‬ ‫-אני?‬
‫מה נראה לך שזה,‬ ‫מסיבת סיום אמריקאית? הבאתי קלימוצ'ו.‬
‫היא בסדר?‬
‫מגדל המים של צ'מברי‬ ‫מספק מי שתייה לכל מדריד.‬
‫את מה שעשיתי ללימונדה,‬ ‫אני יכול לעשות למי הברז.‬
‫אם לא תבוא לבד, אהרוג את המדריך שלך.‬
‫ואז את כל העיר שלך.‬
‫אני מזהיר אותך, אני לא רוצה משטרה.‬
‫אני רוצה גיבור־על.‬
‫אם לא תשכנע אותי,‬ ‫תיפרד מקוזמה ותיפרד ממדריד.‬
‫אני חייב ללכת.‬
‫עכשיו. הוא במגדל המים בצ'מברי.‬
‫לא, בוא נתקשר לתחנה. נשלח צבא.‬ ‫אנחנו יודעים איפה הוא מסתתר, נתפוס אותו.‬
‫איקס.‬
‫לא, נתפוס אותו, אבל הוא יהרוג את קוזמה,‬
‫ירעיל את כל העיר.‬ ‫-לא אכפת לי.‬
‫הוא לא יעצור עד...‬ ‫-לא אכפת לי!‬
‫חבורת מנודים שכל העולם שונא‬
‫מושפעים מקרינה.‬
‫בן של זונה.‬
‫נתקשר לעירייה.‬ ‫-את לא מבינה.‬
‫הם יסגרו את המים.‬
‫נקרא לכוחות המיוחדים. שיהיה כמו שצריך!‬
‫נורמה!‬
‫לא משנה מה, הוא יהרוג את אבי.‬
‫אני הולך.‬
‫לא, אם אתה הולך, גם אני.‬
‫גם אני.‬ ‫-לא. לא אתה!‬
‫טוב, בסדר. אז בואו איתי מהר.‬
‫פאקינג בלתי ייאמן!‬
‫הבאתי את זה לפה אחר הצהריים,‬ ‫אבל לא היה לי זמן לתלות.‬
‫- משטרה -‬
‫זה...?‬
‫זה היה שייך לגיבור הכי גדול שהכרתי.‬
‫אח שלי.‬
‫זה סיני. הם לא חוקיים פה כי הם חזקים מדי.‬
‫מי שתה את זה?‬ ‫תגידו לי מי שתה את זה, בבקשה!‬
‫אם אתם לא יודעים לשתות, אל תשתו.‬
‫לעזאזל!‬
‫בטח, קוספליי זה כיף, אבל כשמשתכרים...‬
‫הקודקוד זקוק לרכב שלך.‬
‫תירגעי. איש לא נוגע במכונית שלי!‬
‫מה זה הקודקוד, לעזאזל?‬ ‫-אין לי זמן. לך!‬
‫זה... קטלני.‬
‫נשארה לימונדה?‬
‫אתה מוריד הכול מהאינטרנט, נכון?‬ ‫-כן.‬
‫כן, לך על זה. נשארה קצת.‬
‫בלש...‬
‫גליארדו.‬
‫כמה אירוני, לא?‬
‫קראתי לפשע האחרון שלי "בלתי רגיל"‬ ‫על שם האקס־מן,‬
‫ואתה גמרת בתוך כיסא גלגלים‬ ‫כמו צ'ארלס אקסבייר.‬
‫זה יותר אירוני‬ ‫שבני הוא הבעלים של חנות קומיקס‬
‫ומעולם לא ראה אותך קורא אחת.‬
‫תוריד את זה, קדימה.‬
‫ובכן, מה שעוד יותר אירוני...‬
‫זה שהם הוציאו לפרישה‬
‫את השוטר היחיד‬ ‫שהצליח לגלות את הזהות שלי.‬
‫איך הצלחת?‬
‫הרופא שחתם על תעודת הנכות‬ ‫של ויקטור ויד…‬
‫היה ג'ונתן ב.‬
‫ג'ונתן ברוגרה.‬ ‫-בראבו.‬
‫לא ציפיתי ממך לפחות מזה.‬
‫עכשיו...‬
‫ברוך הבא‬
‫לסיפור המקור הנסתר‬ ‫של גיבור־העל האמיתי הראשון.‬
‫גיבור־על?‬
‫זה יהיה מטופש בכל מקום, אבל במיוחד בספרד.‬
‫אתה חושב?‬
‫מדינה מושחתת,‬
‫ללא אמון במערכת המשפט.‬
‫זו קרקע פורייה לגיבורי־על.‬
‫אל תהיה אידיוט, ברוגרה.‬
‫גיבורים הם הדבר האחרון שספרדים בוטחים בו.‬
‫בזמן שהאנגלים כתבו את "המלך ארתור",‬ ‫אנחנו כתבנו את "דון קישוט".‬
‫רק מטורפים עושים אצלנו מעשים טובים.‬
‫אז אני אצור מישהו מטורף!‬
‫לעזאזל!‬
‫אלוהים!‬ ‫-מה קורה , לעזאזל?‬
‫תעצור.‬
‫משהו בטח נתקע מתחת למכונית.‬
‫טוב, אל תדאג. אני אבדוק.‬
‫ברצינות, חתיכת מטומטם?‬
‫תקשיב לי, חתיכת ליצן.‬ ‫אתה מתכוון פשוט לעזוב אותי?‬
‫כמה פעמים אני צריכה להציל אותך‬ ‫לפני שתודה שאתה זקוק לי?‬
‫אני זקוק לך, נורמה.‬
‫אבל זה תורי.‬ ‫הוא אמר לי לבוא לבד, ואני לא אסתכן.‬
‫למען קוזמה.‬
‫בתאי אחד.‬
‫אני רוצה שתחזור בחיים.‬
‫אני רוצה אותך בחיים. אני רוצה אותך…‬
‫טוב, אתה מבין.‬
‫אתה חתיכת אידיוט.‬
‫אבל...‬
‫אני מחבבת אותך.‬
‫אני יודע.‬
‫איזה שמוק!‬
‫הוא מצטט את האן סולו בלי לשים לב.‬
‫לחשוב שמישהו ילבש תחפושת‬ ‫וילחם בפשע זה חלום ילדותי. זה מגוחך.‬
‫זה תמים.‬
‫רק חברה חולה תחשוב שתמימות זה סימן לחולשה.‬
‫תמים כמו דויד... כשהרגת את הוריו?‬
‫קוזמה, בבקשה.‬
‫לא הרגתי אותם.‬
‫קראתי שנרקומן ניסה לשדוד אותם,‬ ‫וזה השתבש.‬
‫אל תקשיב לי. לא הייתי שם.‬
‫היה גזיר עיתון.‬ ‫-לא היה כלום.‬
‫הוספתי את הראייה הזו לתיק לפני כחודש.‬
‫אתה זקפת לזכותך רצח שלא ביצעת?‬
‫כן.‬
‫נכון.‬
‫היה יכול להיות יותר קל למשוך שוטר אחר,‬
‫אבל סיפורו של דויד היה מושלם.‬
‫עם הסמטה, בית הקולנוע…‬
‫לא יכולתי להתאפק.‬
‫השקר הזה יהיה המפלה שלך.‬
‫אם דויד יבוא במחשבה שהרגת את הוריו...‬
‫זה בדיוק... מה שאני רוצה שהוא יעשה.‬
‫נובארו חייב למות...‬
‫כדי שהגיבור ייוולד.‬
‫אל תתקשר עכשיו! אני במצב התגנבות.‬
‫אז תעביר למצב שקט. מה קורה?‬
‫נורמה התקשרה ונשמעה כמו פיוריאוסה.‬
‫אני במגדל המים. הוא ריק.‬
‫הוא מחכה לך למעלה בשביל עימות אחרון.‬
‫זה תמיד אותו הדבר.‬
‫יש מדרגות.‬
‫אני עולה.‬ ‫-תמשיך.‬
‫זה פרדוקס ג'ו צ'יל.‬
‫האיש שרצח את הוריו של באטמן.‬
‫אם באטמן יודע מי הוא,‬
‫לשם הוא מתעל את נקמתו.‬
‫אם הוא לא יודע,‬
‫הנקמה שלו...‬
‫מתועלת לעבר פושע חסר פנים,‬
‫לעבר פשע כרעיון.‬
‫זה אינסופי.‬
‫לכן אני...‬
‫אמות בתור שאלה,‬
‫לא תשובה.‬
‫אם תהיה לי הזדמנות,‬ ‫אולי אתחנן קצת כדי שזה יהיה יותר אמין.‬
‫"בבקשה… אני נכנע!‬
‫בסדר, ניצחת. תעזור לי לקום."‬
‫אולי זה קצת מוגזם.‬
‫טוב, אני אזרום.‬
‫ברוגוארה, זו שיחה מגוחכת.‬ ‫דויד לא מגיע, לא בתחפושת.‬
‫תראה את החליפה.‬
‫יש לו גלימה והכול. לעזאזל, זה נהדר.‬
‫זה בטח היה הרעיון של בני.‬
‫סליחה, לא סיפרתי לך.‬
‫סיממתי אותך קצת.‬
‫אני לא רוצה שתסבול כשאהרוג אותך.‬
‫אתה היית...‬
‫שוטר מדהים.‬
‫אבל...‬
‫דויד נזקק למטרה.‬
‫מות הוריו הוא זיכרון רחוק,‬
‫ולא אכפת לי להקריב את נשמתי ולהרוג אותך,‬
‫אם המשמעות היא ליצור מישהו שיגן על כולנו.‬
‫נראה לך שאתה קדוש?‬
‫אתה הרגת ילד, לעזאזל.‬
‫הילד הזה,‬
‫כפי שאתה קורא לו,‬
‫אנס וביתר ילדה בת שש.‬
‫הוריה עדיין לא יכולים לקבור את ראשה.‬
‫בלבינו בלזקז טייח דליפות של כימיקלים‬ ‫ליד בתי ספר.‬
‫מפעל הנשק של אנצ'ון אזקר‬ ‫היה מסווה עבור סמים.‬
‫ג'ורדי פורום היה פירומן…‬ ‫-אז מעשיך מוצדקים?‬
‫כל מעשה מוצדק…‬
‫אם הוא יוצר גיבור.‬
‫תתכונן, קוזמה.‬
‫המסך עולה.‬
‫חורחה, כמעט הגעתי למעלה.‬
‫חורחה?‬
‫-ואל?‬
‫ואל?‬ ‫-חורחה?‬
‫אתה מדבר איתו? זה הוא?‬
‫השיחה התנתקה.‬
‫נורמה.‬ ‫-מה?‬
‫עכשיו זה תורו. פשוט נצטרך לבטוח בו.‬
‫דרך אגב,‬
‫ידעת שהשחקנים שנרשמים בדפי ההיסטוריה‬ ‫הם לא אלה שמשחקים את באטמן?‬
‫רק אלה שמשחקים את הג'וקר.‬
‫ג'ק ניקולסון,‬
‫הית' לדג'ר המסכן.‬
‫יש לי סיפור על זה.‬
‫עיתונאי אמר לניקולסון שמצאו את לדג'ר מת.‬
‫ג'ק הזקן היה על השטיח האדום‬
‫עם עיתונאים, צלמים…‬
‫הוא עצר...‬
‫ואמר רק את זה,‬
‫"הזהרתי אותו!"‬
‫הוא אמר, "הזהרתי אותו!"‬
‫תעצור!‬
‫זרוק אותו.‬
‫ברוך הבא.‬
‫זרוק את האקדח או שאהרוג אותו.‬
‫בסדר.‬
‫לא!‬
‫אבא!‬
‫בני.‬
‫בני...‬
‫אני כל כך גאה בך.‬
‫למה?‬
‫"למה"?‬
‫למה הרגתי את ההורים שלך?‬
‫למה אני רשע?‬
‫למה הרגתי את קוזמה?‬
‫כי אני יכול.‬
‫למה אלוהים נותן לדברים רעים‬ ‫לקרות לאנשים טובים?‬
‫כדי ליצור אנשים שמונעים את זה.‬
‫האם אתה...‬
‫אדם כזה?‬
‫זאת השאלה.‬
‫זה מה שיש לך?‬
‫כמה מאכזב.‬
‫ציפיתי למשהו יותר מרגש.‬
‫משהו כזה?‬
‫מי אתה?‬
‫אני אף אחד.‬
‫אני הראשון מיני רבים.‬
‫מה מצחיק אותך?‬
‫התקווה שלך.‬
‫עדיין קיווית שהרוצח הוא המשרת.‬
‫אבל בעולם הזה, לרוע אין פנים.‬
‫אני סתם חור בפזל.‬
‫אתה החלק החסר.‬
‫טוב, בסדר. אני נכנע.‬
‫זהו. ניצחת. תעזור לי לעלות.‬
‫אתה לא שוטר?‬
‫תעצור אותי.‬
‫אתה רואה פה שוטר?‬
‫אני הקודקוד.‬
‫...נלקח על ידי אבינו שבשמיים בכל רחמיו,‬
‫כעת הוא מוצא את שלווה‬
‫שלשמה הוא עבד כל כך קשה בחייו.‬
‫אמן.‬
‫מיכל של חומצה ירוקה?‬
‫זה נראה כמו משהו מפרק של באטמן משנות ה־60.‬
‫זה אזכור חנוני?‬
‫זה לא אזכור חנוני מזדיין.‬ ‫כולם צפו בתוכנית הזאת.‬
‫אל תהרוס את זה.‬
‫דויד ולנטין,‬
‫סיימת את לימודיך.‬
‫זה יכול להיות סוף הסיפור,‬ ‫אבל זה יהיה עצוב מדי.‬
‫הכול השתנה שלושה חודשים לאחר מכן.‬
‫ואל, נורמה ואני עקבנו אחר שובל הרמזים‬ ‫מהיעלמותו של ברוגרה.‬
‫הדוח מעולם לא הגיע לסוכנות הביון.‬
‫ברוגרה איתר את ספקטרום קרינת הפולוניום‬ ‫בשביל עצמו.‬
‫הוא איכן את האזור הנגוע,‬
‫והאחוזה של ויקטור ויד הייתה ממש באמצע.‬
‫המיליונר, שזהותו "נובארו" נגנבה.‬
‫השוטרים כבר חיפשו שם אבל לא מצאו דבר.‬
‫לנו היה יותר מזל.‬
‫טוב, לא בדיוק "מזל".‬ ‫השוטרים לא קראו קומיקס מתור הזהב,‬
‫אז הם לא ידעו שהוריו של ברוס ויין נהרגו.‬
‫קסאנאדו הייתה מלאה בהפתעות.‬
‫נובארו ארגן הכול משם.‬
‫הייתה לו גישה לרשת העמוקה‬ ‫ולתיקי משטרה על פושעים ברחבי העולם.‬
‫היה לו כל דבר‬ ‫שגיבור־על יכול היה לחלום עליו.‬
‫לפתע, ואל הבין שיש רק דבר אחד שנוכל לעשות.‬
‫אילו רק לא היה צורך בקודקוד,‬
‫אך החיים לא יהיו יותר מעניינים‬ ‫אם נוכל לקרוא לו כשנזדקק לו?‬
‫ואל שאל אותי פעם מה הייתי אומר‬ ‫אם הייתי נתקל בגיבור על.‬
‫עכשיו אני יודע מה התשובה.‬
‫הייתי אומר,‬
‫"תלבש את החליפה,‬
‫ולך להפוך את העולם למקום טוב יותר".‬
‫מי אתה?‬
‫איך הגעת לכאן?‬ ‫-השתמשת בקודים שלך.‬
‫מה?‬ ‫-אתה עדיין עובד.‬
‫אתה מוכר חוברות קומיקס בשוק השחור.‬ ‫זה לא חוקי, ואתה תשלם.‬
‫אתה לא יכול להעניש אותי.‬ ‫אלה רק חוברות קומיקס. זה לא עניין גדול.‬
‫זה עניין גדול מבחינתי.‬
‫חייבת להיות דרך לפתור את זה.‬
‫יש לי הרבה דברים בחנות הזאת.‬
‫אתה יכול לבחור...‬
‫מה שתרצה.‬
‫אני אקח את זה.‬
‫- ניל אוניל נגד זינקו -‬
‫תרגום כתוביות: ג'ניה ליטבאק‬