NETFLIX-SARJA
Ei tehdä tuota toiste. -Paeta maailmanloppuako?
Se on tavallaan juttumme. -Tuossa on jotain mätää.
Täällä on kaikki perseellään. -Kirjaimellisesti.
Liisa Ihmemaassa -kamaa. -Ja oudommaksi muuttuu.
Olemme vihdoin tällä puolen.
Missä Klaus on? -Valitettavasti veljenne…
Tein kaikkeni, mutta hän ei ehtinyt ovesta.
Kugelblitz vaati viimeisen uhrinsa. -Klaus oli aivan perässäni.
Mennään takaisin. -Emme voi.
Kyynelten aika on myöhemmin. Nyt on toimittava.
Hetkinen. Sekä Luther että Klaus?
Mitä sana "todellisuus" todella tarkoittaa?
1800-luvun parhaat ajattelijat -
uskoivat meidän elävän koneistetussa kosmoksessa.
Kvanttiaikakaudella aika-avaruutta epäillään hologrammiksi.
Muinaiset kansat uskoivat meidän ratsastavan neljällä kilpikonnalla -
tai valkoisen puhvelin sarvissa.
Nämä ajatukset herättävät kysymyksen siitä,
opimmeko koskaan tuntemaan todellisuuden muotoa.
Onko todellisuuden ainoa muoto se, jonka sille itse annamme?
Tuosta tulee mitätön olo. -Kuka panee ananasta pizzaan?
Kun asiaa oikein pohtii,
olemme pieniä hiekanjyväsiä hiekan täyttämällä aavikolla.
Se sopii korkeintaan drinkkeihin.
Elämme aurinkokunnissa, ja galakseja on kuin hiekkaa aavikolla.
Mikä tärkeintä: miksi tätä on pizzassani? -Kuunteletko?
Totta kai. Olemme merkityksettömiä, blaa blaa blaa.
Ikävä kyllä en ole filosofian opiskelija pilvessä luennolla.
Hetkinen.
Missä oikeastaan olemme? -Olemme kuolleita.
Tervetuloa meikäläisen mestoille.
Tämä on uljas näky.
Miksette vain jääneet tänne? -Olimme päästä hengestämme.
Nyt minä olen mukana, ja meillä on ylivoima.
Vartija oli vahva, nopea ja raivona.
Älkää soittako kelloa, ellette halua menettää raajoja tai lonkeroita.
Otan sen riskin. -Älä.
Pois tieltäni. -Meidän on päästävä oikeaan mielentilaan.
Tarkoitatko raivoa? Olen raivona. Haluan tappaa Lutherin tappajan.
Luther ei ollut ainoa uhri. Menetimme myös Klausin.
Olemme kaikki vihaisia.
Edetään silti fiksusti. -Toimimme oikealla hetkellä.
Älä suotta yritä. Ulos ei pääse.
Olemmeko jumissa täällä?
Tämä paikka on samaan aikaan koetus, ansa ja pelastus.
Mitä kyltissä lukee? -Se tarkoittaa: "Älä soita kelloa."
Selvä, kello on huono juttu. Mitä teemme?
Tietääkö kukaan?
Reggie?
On nälkä. Otatteko sushia? -Miten voit syödä tällaisella hetkellä?
Miten itse voit vittuilla tällaisella hetkellä?
Annahan olla.
Hän syö ka… -Kasvattaakseni voimia taisteluun.
Tulisitko hetkeksi tänne?
Olenko kuollut? -Olet. Onneksi olen täällä tukenasi.
Tämä on vähän kuin heräisi elävän tuntuisesta unesta.
Älä sure. Pian palaset loksahtelevat kohdalleen.
Voi luoja. Isä tappoi minut.
Hän tappoi minutkin, usein.
Hän on muukalainen. -Yritämme välttää tuollaista kieltä.
Poliittinen korrektius on tylsää, mutta on parempi sanoa "britti".
Ei. Hän on avaruusolento, ötökkäihminen toiselta planeetalta.
Voi taivas. Mene takaisin varoittamaan Sloanea ja muita.
Non posso. Olen lopettanut. -Anteeksi, kuinka?
Kuulun tänne. Olen koko ikäni ollut luuseri ja friikki -
ja tehnyt virheitä virheiden perään.
Se kaikki oli merkki siitä, että tämä on kotini.
Tänne minä kuulun. -Tähän paskamestaanko?
Kuulun eteeriselle tasolle -
sinun ja kuolemattomien henkiystäviemme kanssa.
Mitä minä teen?
Syöt pizzaa ja katselet dokkareita kanssani ikuisesti.
Käännätkö selkäsi perheellemme? -Älä stressaa.
He ilmestyvät tänne pian. Kaikkihan kuolevat ennen pitkää.
Olemme kuolleita. -Kuolleita kuin disko.
Vai disko? Mitä tapahtuu, jos teen näin?
Hyvä yritys, mutta täällä ei tunneta tuskaa.
Anna palaa täysillä. -Hyväksyn haasteesi.
Aioitko möläyttää uutisen kaikille?
Ehkä olisi hyvä idea kertoa vauvasta. -Ei.
Hoidetaan tämä tehtävä ennen vauvakutsujen järjestämistä.
Saisinko soijakastikkeen?
En tajua. Olemme läheistemme parissa. Miksemme kertoisi heille?
Tämä tilanne on syvältä. Antaisimme perheelle syyn taistella.
Ole hiljaa ja syö.
Hyvä on.
Ukon omin sanoin: yksi kerta on sattumaa, toinen tuuria,
eikä kolmatta tule, koska en ole ääliö.
Emme tiedä, tappoiko hän veljemme. -Näin hän toimii. Onhan tämä nähty.
Etkö muista, mikä meidät alun perin yhdisti?
Isän hautajaiset. -Niinpä.
Hän yrittää toistaa saman tempun. -Älä nyt.
Isä hävisi äänestyksen, mutta täällä olemme silti.
Voisiko hän tappaa Lutherin?
Hän voisi tappaa meidät kaikki silmää räpäyttämättä.
Mikä pahempaa, Allison on mukana. -Ei.
En halua toistella samaa kuin kaikki. -Surussa kliseisyys on pienin murhe.
Tiedän, että maailmanloppu tulee.
Olin luullut, että kohtaisimme sen yhdessä.
En saanut edes hyvästellä.
Minä sain hyvästellä sekä tyttäreni että mieheni.
Ei se riittänyt. Niin suuria tunteita ei voi pukea sanoiksi.
Luther rakasti sinua -
kuuhun ja takaisin.
Teit hänet todella onnelliseksi.
Allison oli Sloanen kanssa tunnelissa. -En puhu Klausista.
Vaan Lutheristako?
Allison ei ikinä tekisi sitä. -Hänen mielenterveytensä on murentunut.
Hän menetti tyttärensä. -Ja tappoi Harlanin.
He eivät koskaan tunnustaisi, vaikka kysyisimme tästä.
Totta.
Älä viitsi. Kuuntele.
En mene takaisin hakattavaksi, etkä voi asialle mitään.
Olet käsittämättömän itsekäs.
Relaa. Sinulla on loputtomasti aikaa päästä asiasta yli.
Nyt riitti.
Saakeli.
Älä nyt. Minun piti kuolla miljoona kertaa ennen kuin hoksasin tuon.
Taasko? -Taas.
Onko tämä jonkun käsitys taivaasta?
Mitä… -Moro.
Sinä! -Ei.
Tule takaisin. -Tuo kutittaa.
Irti minusta.
Sinä et ehkä tunne tuskaa,
mutta voin heitellä sinua ikuisesti läpi seinien.
Et saa hetken rauhaa. En lopeta koskaan.
Ei käy. Tämä on minun kotini.
Kotini on linnani, vaikka sitten pomppulinna.
Et siis halua auttaa perhettämme.
Auta edes elämäni rakkautta. -En tiedä, pystynkö siihen.
Mihin me mahtoivat mennä?
Tämä on linnasi. Sanoit sen itse. -Niin.
Olet kuoleman kuningas.
Tuo on suuruudenhullu ilmaus. Olen mieluummin vaikka -
pimeyden ruhtinas.
Miten vain.
Uskon sinuun, veli.
Pystyt mihin vain.
Ai, moi. Anteeksi, että tulimme tänne kuokkimaan.
Hyvä on. Voimme ainakin yrittää.
Motivaatioasteikolla yhdestä Braveheartiin -
suorituksesi oli puolivillainen.
Anna palautetta myöhemmin. -Pystyt parempaan.
Kirottua.
Meidän pitää puhua. -Voiko tämä odottaa?
Ei. Tapoitko Lutherin ja Klausin?
Meidän on päihitettävä hotellin käytävillä väijyvä vartija.
Miksi surmaisin riveistämme kaksi?
Vastaa. -Uskon vastanneeni.
Jos kuulen sinun valehdelleen, sopimus on peruttu.
Voin vakuuttaa, että kunnioitan sopimustamme. Odotan sinulta samaa.
Mitä tuo oli? -Ei kuulu sinulle.
Olemme hotelli Unohduksessa, kuten halusit. Se on ansiotani.
Pötyä. Allison surmasi Harlanin, ja minä yhdistin perheet.
Mitä sinä teit, Numero 2?
Tulkaa, lapset.
Olemme saaneet hengähtää. Todellinen työ voi alkaa.
Seitsemän kellon myyttikö? -Joku on ollut tarkkana.
Etsimmekö ne kellot? -Ei. Kellot ovat vertauskuva tälle.
Kuvio. -Oikein, Viisi.
Se on avain seitsemään kelloon.
Universumin pelastaminen edellyttää sen löytämistä.
Mitä teemme sen löydettyämme? -En tiedä.
Sinulla piti olla suunnitelma. -Onkin, tiettyyn pisteeseen asti.
Kiva. Jäämme tänne tuijottamaan seiniä ja syömään pahaa sushia.
Symboli on ainoa pakotiemme ja paras toivomme.
Teillä synkkaa taas hyvin.
Mistä aloitamme? -Hajaannumme. Minä, Allison ja Sloane.
Ben, Viisi ja Viktor. -Allison meille.
Vaihdamme Benin Allisoniin. Olemme harjoitelleet yhdessä.
Ei, kiitos. -Miksei?
Hieno ajatus. Allison menee Sateenvarjojen mukaan.
Valitkaa kerros ja etsikää symbolia.
Entä me? -Olette duo. Kinastelkaa keskenänne.
Olkaa huolellisia. Tapaamme tässä puolen tunnin päästä.
Tämä on ajanhukkaa.
Kuulitko? Hän sanoi meitä duoksi.
Alan lämmetä isällesi.
Unohdin muistikirjani. Tavataan 5. kerroksessa.
Se kuvio on kätketty huolellisesti.
Miten iso se on? -Reg-kulta ei sanonut.
Yllättävää. Luulin sinun tietävän enemmän hänen suunnitelmastaan.
Mitä tuo oli tarkoittavinaan?
Näin teidät sviitissä häiden aikana.
Onkohan tämä oikea hetki… -Sinulta katkesi filmi.
Totta. Minulta kesti hetken muistaa tämä, mutta muistin kuitenkin.
Sinä ja isä teitte sopimuksen.
Mistä sovitte? -Vai muka sopimuksen?
Vitsailetko? -Ei hän vitsaile.
Vastaa. -Olet sekaisin.
Teitte diilin, ja Luther kuoli. -Se vartijaotus tappoi Lutherin.
Entä Klaus? -Hän ei ehtinyt ovesta.
Diilinne on maksanut ihmishenkiä.
Uskotteko tosiaan, että sovin Lutherin ja Klausin tappamisesta?
Minulle riitti. Nähdään aulassa. -Odota.
Hei, odota nyt.
Kuuntele.
Viktor ja Allison… Vai niin.
Tästä tuleekin hauskaa.
En jaksa salaliittoteorioitanne. -Kuuntele hetki.
Miksi kuuntelisin? Itse halusitte jäädä kuolemaan.
Hylkäsitte perheen ja universumin. Vain minä yritän pelastaa ne.
Kerro isän suunnitelmasta, ennen kuin joku muu kuolee.
Missä hitossa Viisi on? -Hän oli takanani.
Viisi?
Hei, ei tässä käy kuinkaan.
Me kolme selviämme. -Entä sen jälkeen?
Meistä tulee onnellinen perhe. -Eikä tule.
En jaksa enää todistella kykyjäni isänä. -Läpäisit testin.
Odota.
Kyse ei olekaan minusta.
Sinua pelottaa.
Kunpa olisit vain haistattanut Stanille pitkät.
En olisi joutunut kertomaan vauvasta tai pyytämään sinua jäämään.
Miksi puhua totta, kun manipuloimalla voi suojella itseään?
Tuo on hullua puhetta.
Entä jos petän vauvamme niin kuin oma äitini petti minut?
Et sinä petä.
Kaistapäisen sekoilusi takana olet hyvä ihminen.
Oletko varma? -Tuhatprosenttisen.
Tule.
Kiersimmekö juuri kehää?
Muista katsoa huonekasvien alta.
Ala etsiä seinistä salalokeroita.
Selvä. Tässä on seinä -
ja tässä toinen.
Mikä sinua vaivaa?
Väkeä kuolee, ja sinä murjotat kuin teini. -Kuulostat isältä.
Miksi janoat isän hyväksyntää? Hän ei määrittele meitä.
Menestyimme ilman häntäkin. -Sparrow Academy on poissa.
Hargreeves ei kuulunut siihen. Hän oli surkea isä. Et tarvitse häntä.
Sinulla onkin jo uusi perhe.
Sen paras osa kuoli juuri.
Uskomatonta kyllä, on ilo nähdä teidät.
Mikä hätänä? -Hotelli muuttuu.
Olen kiertänyt kehää, mutta on kuin rakennus eläisi.
Palataan aulaan. -Yritin jo. Päädyn aina samaan paikkaan.
Ehkä vika on suuntavaistossasi. -Opasta meitä, Magalhães.
Viisi?
Missä hän on? -Miten voisin tietää?
Emme voi jatkaa tätä.
Miten voimme palauttaa välimme ennalleen?
Ennen valeanteeksipyyntöäsi ja… -Ja valheita?
Miten se onnistuu?
Ei ehkä mitenkään.
Onko ongelmia? -Sinä!
Kaipasit minua. -Tänne on vain yksi tie. Mahdotonta.
Tässä kuitenkin olen. -Kiehtovaa.
Voisinpa tutkia asiaa, mutten ehdi.
Käytit minua hyväksesi, jotta perhe suostuisi tulemaan tänne.
Lopulta jätit minut kuolemaan.
Mitä? Tein sinulle palveluksen. Tiesin, että palaisit sinne minne kuulut.
Viihdyn siellä. -Miksi sitten tulit?
Murhasit Lutherin. -Se oli tarpeen ja tehokasta.
Kuka on seuraava? Viisi, Viktor vai koko hemmetin perhe?
Lopeta. Olemme asemissa. Taistelu alkaa pian.
Olen kellonsoiton päässä palkinnosta. Pilaat kaiken.
Saisinpa kolikon aina kun sanot noin.
Eihän kolikko paljoa ole, mutta halpakaupoista sillä saa…
Se siitä.
Eikö kukaan kuuntele minua? -Ei, muru.
Meidän pitäisi palata aulaan. -Niin.
Kukahan idioottisisaruksistamme soitti kelloa?
Allison!
Meidän pitää mennä!
Nouse. Paetaan!
Kuka sen teki?
Mennään pois. -Samaa mieltä.
Aukea nyt.
Odota. -Paskat tästä.
Hyvä osuma, muru.
Ei saatana.
Mene. -Paina nappia.
Mikä kerros? -Mikä vain.
Onko tuo olevinaan samurai?
Kosto sopii hänelle. -Ole hiljaa ja auta tappamaan tuo.
Mennään tänne.
Tuo haava pitää sitoa.
Olitte oikeassa. Tein sopimuksen isän kanssa.
Entä Luther ja Klaus? -En tiedä mitään heidän kuolemistaan.
Miksi kerrot nyt?
Sinun on uskottava, että ajattelin perheen parasta. Myös Lutherin ja Klausin.
Mitä isä tarjosi?
Luota minuun. Jos selviämme tästä, kaikki kääntyy hyväksi.
Viktor? -Allison?
Viktor!
Allison!
Käskin sinun häipyä. -Miksi jättäisin hauskuuden väliin?
Entä vauva?
Se on minun asiani. -Olen sen isä.
Se kasvaa vielä puoli vuotta vatsassani. -En ilmeisesti voi kääntää päätäsi.
Ymmärsit vihdoin. -Niin muuten ymmärsin.
Mitä luulet tekeväsi? -Suojelen perhettäni.
Älä jätä minua tänne. -Olen pahoillani.
Lupasit, että olisimme yhdessä. -Tiedän.
Älä tee tätä.
Kun lapsemme syntyy, kerro hänelle, millainen mies olin.
Tai yritin olla.
Ei, Diego.
Diego!
Miksei se kuole kirveeniskuihin? -Haarniska on kuin sementtiä.
Selässä on rako. -On päästävä vartijan taakse.
Tapetaan se. -Sloane…
Hei, mulkku!
Viisi!
Allison?
Vihdoin joku, jonka voima on matkimisen arvoinen.
Miksi olit komerossa?
Selitän myöhemmin. -Voi paska.
En jaksa enää paeta. -Niinpä.
Tämä on oudon tuttua.
Tällä kertaa emme tähtää toisiamme.
Mennään.
Klaus?
Herranen aika. -Lila.
Oletko kunnossa?
Miten pääsit ulos? -Luulimme sinun kuolleen.
Kunpa olisinkin.
Pärjäätkö? -Kyllä kai.
Näytät kamalalta. -Yritä itse tappaa vartija.
Tapoimmekin. -Sama täällä.
Käskin sinun pysyä…
Rakastan sinua. -Klaus, luulin sinun kuolleen.
Olen elossa ja upea, vaikka isä yrittikin murskata aivoni.
Itketään myöhemmin. Minulla on teille tärkeä uutinen.
Isä tappoi Lutherin.
Hän myös jätti minut kuolemaan ja soitti tuota kelloa.
Mitä suunnittelet? -Tähän ei ole aikaa.
Tapoit Lutherin. -Perhe oli yhdistettävä.
Ne kellotarinasi olivat pötyä. Toit meidät tänne kuolemaan.
Väärin. Hotellissa on avain universumin ennalleen palauttamiseen.
Kuvio on löydettävä. -Emme välitä siitä.
Selvisimme hädin tuskin siitä sirppivartijasta.
Meidän tyypillämme oli kirves. -Meillä miekka.
Niitä on vielä yksi.
Tapetaan se. -Se meni hyvin äskenkin.
Antakaa minulle särkylääke tai olkaa hiljaa.
Voisitteko ainakin karjua vähän hiljempaa? Kiitos.
Löysin kuvion! Se on…
Vaimoani ei satuteta, mulkku.
Olin sinulle uskollinen vuosikaudet.
Haaskasit elämäni Kuussa, ja miksi?
Jonkin typerän tehtävän vuoksi. -Olit tärkeä.
Vartioit universumin arvokkainta asiaa. -Mitä?
Pian ymmärrät. Te kaikki ymmärrätte.
Klaus.
En jaksa kauempaa.
Rakastan sinua ikuisesti.
Kuvio on aulan lattiassa. Tähdet!
Valitkaa tähti ja menkää sen päälle.
Ben, hetkesi on koittanut.
Seitsemän tähteä… Mekö olemme kellot?
Ei. Et sinä.
Tämä on ainoa keino!
Viisi, nopeasti!
Emme sopineet tästä. Satutat heitä. -Jos lopetan nyt, kone sammuu.
Mikä kone? -Hotelli oli julkisivu.
Tämä on universumin luojien rakentama kone toisessa ulottuvuudessa.
Miten tämä heihin liittyy?
Heidän kehojensa hiukkaset ovat koneen polttoainetta.
Hän tappoi Lutherin ja yritti tappaa Klausin.
Hän surmaa meidät kaikki.
Lopeta. -Kohta on valmista.
Me kumpikin saamme, mitä haluamme.
Tapat heidät! -Kaikella on hintansa.
Lopeta!
Älä koske siihen. Emme tiedä, mitä se tekee.
Allison, lopeta!
Älä pakota minua tähän. -Luotatko minuun?
Mitä teet? Pysäytä hänet.
Odota! -Älä tee sitä!
Claire?
Mikä hätänä, äiti?
Ei mikään, kulta pieni. On ihanaa olla kotona.
Tänne sinä kuulut.
Hei, kulta.
Siistiä.
OBSIDIAN-PUISTO
LAHJOITTANUT SIR HARGREEVES 1.10.1989
Luther?
Hitto vie.
Näettekö minut? Oletko elossa? -Olet!
Luther elää. -Voi taivas.
Eikä siinä kaikki.
Ei hitto. Kehoni!
Hetkinen.
Näytän upealta. -Luther hoikistui.
Näytän Sloanelle. -Sain käteni takaisin.
Siistiä. Missä Sloane on?
Hän oli takanani, kun Allison…
Painoi nappia. -Hän on poissa.
En tiedä teistä, mutta minulla on parempi olo kuin vuosiin.
Missä hitossa olemme? -Hotellilla, tai sen entisellä paikalla.
Ukko taisi onnistua. Universumi palasi ennalleen.
Sait sormesi takaisin. -Sloane!
En välitä mistään palautumisista. Haluan vaimoni. Missä hän on?
On kiva nähdä, mutta irrota otteesi. -Vastaa ensin.
Hitot tästä.
Jokin on vialla. -Niinpä. Saat kohta turpaasi.
Hakaa hänet. -Ei, pölvästi. Voimani ovat poissa.
-Niin varmaan.
Huonompi homma.
No niin. Kutsun kummituksia.
Olenko taas kuolevainen? Ei hemmetti.
Miten saamme ne takaisin, ääliöt? -Voi paska.
Minun pitää etsiä vaimoni. -Et voi mennä. Heräsit vasta henkiin.
Menen perään. -Odota, Klaus.
Minä häippään.
Selvitetään tämä yhdessä. -Mitä voimme tehdä?
Elää elämäämme.
Mulkku.
HARGREEVES-RAHOITUSYHTIÖ
Tämän junan määränpää on Yeouidon asema.
Tekstitys: Anne Aho